CAFÉ RAKERU
- Je hezká? - Važně nekecáš?
Kolik jí je?
Je jí 23 nebo 24.
Dobrý večer.
BŘEZEN 1979
Je fakt hezká.
Posaďte se tady, prosím.
- Děkuji. - Vítejte.
Dobrý večer.
Ahoj, Hiró.
V těch šatech vypadáš úplně jinak. Jako jiný člověk.
To jsou kamarádi?
Jsme spolužáci.
Čtyři kávy, prosím. Černé.
Nemám vám raději přinést džus?
Já bych si dal americano.
Já taky.
Takže tři americana, dobře.
Jasně.
- Americano? Vážně? - No a co?
Teto Saki!
Je ti něco?
Děkuji vám.
Takže Hiró neposlechl, když jsem mu řekla, aby ti nevolal.
Přece nemohl dělat, že nic.
Jen se mi zatočila hlava. Nic mi není.
Sakiko. Nejsi...
Nevadí, když se tu převleču?
Nevadí.
Promiňte, za chvíli vám to tu uvolníme.
Žádný spěch.
Promiň, Kjóko. Vím, že jsi měla volno.
Omdlela jsi? Vůbec se nedivím. Vždyť jsi celý den nic nejedla.
Tys nejedla?
Jestli toho nenecháš,
sekne to s tebou dřív, než se ten tvůj přítel stane šampiónem.
- Co jsi měla k jídlu? - Co na tom záleží?
Něco jsi snědla, ne?
Vážně ani sousto?
- Jestli nemáš peníze, můžeš se... - Můj přítel.
Hubne kvůli dalšímu zápasu.
Už deset dní nepozřel ani zrnko rýže.
Nedá si ani jeho oblíbený rámen.
To přece neznamená, že to musíš dělat taky.
Nemůžu ho snad morálně podpořit?
Neměla jste se dnes vracet pozdě?
Ano, měla.
To je hezké, že máte starost.
No, já...
Kam si můžu dát boty?
- Sem? - Nechte je tady.
Jen to zkus.
- Jsem silná. - Do toho.
Páni, nelhala jsi.
Skvělý.
- Tumáš! - Hele!
A ještě jednu! Ještě!
To tu dlouho nebylo.
O čem to mluvíš?
O pořádné ráně.
Máš talent.
Připadáš mi jako pěkná sušínka.
MUSÍŠ VYHRÁT! DISCIPLÍNA JE KLÍČ!
Kdo ho snědl?
Ten rámen.
Kdo ho snědl?
Ten, kde ještě zbyla polévka, je můj.
Odejděte, prosím.
Říkal, že jste se ještě nevzali.
Je mi jedno, že sis ji sem přivedl.
Je to moje vina, že jsem se vrátila dřív.
Odpustím ti to.
- Nebuď hloupá... - Nepleť se do toho, Makiko!
Ale tohle?
Co je tohle?
Tohle...
Tohle!
To je něco...
Něco, co ti nikdy neodpustím!
Moje sestra
v práci zkolabovala.
Makiko!
Nemohla se dívat, jak hladovíte,
tak sama celé dva, tři dny nic nesnědla.
Nikdo po ní nic takového nechtěl.
Řekl jsem jí, ať si mě nevšímá a jí si, co chce!
Tak jednoduché to není.
Něco takového žena nedokáže.
Možná si říkáte, že se mohla najíst někde jinde,
ale to také nezvládla.
Makiko!
V restauraci, kde pracuje, servírují rýžové omelety a sendviče.
Víte, jak jí muselo být, odříkat si se vším tím jídlem kolem?
Není vám jí ani trochu líto?
Ne, není.
Rozhodla se sama za sebe.
Do háje.
Na body jsem asi prohrála.
ASURA
Vážně by ses s ním měla...
Knedlíčky si ještě dáš?
Jo, dám.
Vážně by bylo lepší, kdyby se s ním rozešla.
Běžte nahoru.
Řekla jsem, ať jdete nahoru. Hned.
Myslím, že...
byste se měli rozejít.
O tom si můžete promluvit později.
Mohla bys zpátky do Ikegami.
Do Ikegami?
Neříkám, že máš jít hned.
Dnes večer můžeš přespat u nás.
Makiko.
Kdyby Takao měl s někým poměr...
- Co? - Co?
Poměr.
Hypoteticky.
Chtělo by se ti...
jít bydlet zpátky do Ikegami?
Už je to celých sedm let,
co se táta vídá s jinou ženou, ne?
Naše máma to dobře ví,
ale nijak se k tomu nevyjadřuje.
Chová se, jako by se vůbec nic nezměnilo.
Bydlet v takové atmosféře, to bych teď nesnesla.
MĚSTSKÁ KNIHOVNA TOKIO, POBOČKA ARISUGAWA
KOMPLETNÍ DÍLO NACUME SÓSEKIHO
Dám si fazolovou.
Dobře. Prosím.
Můžu se podívat?
Ano.
Kompletní dílo Nacume Sósekiho, díl třetí.
Půjčíte mi ho?
Jistě.
„Vlčí mák.“
„Pod vystouplým lemem měkkého hnědého klobouku
se jeho husté obočí rozestoupilo,
zatímco upíral pohled vzhůru,
skrze nekonečný azurový opar
svěží jarní oblohy.“
„Oproti tomuto křehkému výjevu, jež mohl odvát sebemenší poryv větru,
se v plném odhodlání
...a nekompromisně tyčila
impozantní silueta hory Hiei.“
„Jak děsivě vzdorovitá hora.“
Takže „vlčí mák“ zároveň znamená „děsivá krása“.
Celý život
jsem myslel, že to je kandži pro „zbabělec“ a „krásný“.
Zbabělá kráska?
Většina krásek to tu má prázdnější.
Většina ano, pravda.
Třeba má sestra Sakiko.
Ale úplně o všech kráskách to neplatí.
První tři znaky jsou zároveň něčí jméno.
Historická osobnost z Číny.
Přidáním „rostliny“
vytvořil vlastní název pro květinu?
Je skutečná.
Ta květina?
Pamatujete si tu čínskou zpěvačku?
Měla hlas vysoký jako když hrajete na kokjú.
- Tam na kopci, sbírám vlčí mák... - Sbírám vlčí mák...
Jasně, už chápu.
Takže to zároveň znamená vlčí mák?
Úžasné.
Tam na kopci, sbírám vlčí mák.
Jeho kvítky prozrazují, co skrývá srdce mého milého.
Abych byla upřímná...
Když jsi mi řekla, že je boxer,
věděla jsem, že je to riskantní.
Riskantní?
Jejich kariéra je krátká.
Po třicítce už zápasit nemohou, ne?
Šampiónem se stane jeden z tisíce.
Je to jako výhra v loterii.
Když jsem byla malá, tak jsem v loterii vyhrála.
O malých výhrách nemluvím.
Víš,
i kdyby bylo jisté, že se stane šampiónem,
vůbec mi není sympatický.
Kdyby šlo jen o rámen, nebo jen o tu holku...
- Je to kyselé. - Tak nic neřeknu.
Co myslíš?
Jeden hřích se ještě dá odpustit.
Ale on tam měl rámen i ženskou!
Počkej.
Tu...
Tu ženskou potkal někde náhodně, ne?
Průměrný obličej,
nevkusné oblečení,
špatně nanesený make-up.
- Neuměla se ani vyjadřovat. - Přesně.
Chápu, jak se cítí.
Chci říct, jako zápasník boxu.
Možná tě rozčílí, co ti teď řeknu, Sakiko.
Ale všechno to tvé strachování
mužskému v životě jedině přihoršuje.
Mezi spisovateli žádné přátele nemám, takže je to jen teorie,
ale řekněme, že píšu knihu.
Kdyby si ji má žena potají přečetla a opravila mi chyby,
jak by mi bylo?
Ať hlava rodiny snáší jakákoli příkoří,
žena má spát jako v bavlnce.
Možná jí občas zanadává nebo si mumlá stížnosti pod vousy,
ale i tak
se cítí nejlépe, když je v bezpečí.
Takže může jíst rámen a hýčkat si aférky?
Ne, to byla samozřejmě chyba.
Jen se tu snažím vysvětlit,, že city mužů se neřídí logikou.
Říkám vám, že tak to prostě je.
Mohli bychom to trochu prověřit.
Prověřit?
Co jako?
Co ten detektiv?
- Ten Kacumata? - Jo, ten.
Jmenuje se Džinnai?
Prověříme to je jeho...
Zjistíme, jaké má v boxování vyhlídky.
Ani nápad.
Jestli to uděláš, tak s tebou končím.
Můžeme si promluvit támhle.
Slyšíte?
Já tahle místa nemám ráda.
Slyšíte mě?
Já se na takových místech necítím dobře.
Ta zpráva.
Zapomeňte na ni, prosím.
Zapomeňte, že jste mě kdy požádala, abych tenhle případ vzal.
Že jsem kdy vyšetřoval aféru vašeho otce.
Že to mezi námi začalo takovým způsobem.
Nemůžu to vystát.
Pane Kacumato.
Můžu?
Jejda. Tohle...
Co?
- Kruci. - Pořád hoří.
Hoří!
- Hoří! - Jste v pořádku?
- Hoří! - Ale ne.
Pozor!
Sakiko!
Vlasy si můžeš umýt šampónem.
Dáváme ho pod dřez.
Mám ho.
Můžeš připustit trochu studené, jestli je voda horká.
Neboj.
Nemůžeš se takhle stavět na jeho stranu.
Neříkám nic než pravdu.
Takhle si ten rozchod s ním ještě nakonec rozmyslí.
To přece není na tobě.
Samozřejmě, že ne.
Ale už teď vím, že jí to ublíží.
Nemají děti, nic je k sobě neváže.
Rozčiluj se jak chceš, rozhodnout se musí...
Vážně by se měla vrátit do Ikegami.
Táta by věděl, co dělat.
Nemůžeš ji k ničemu nutit, pokud tam nechce jít.
Fajn, ale u nás taky nemůže zůstat navěky.
Může spát v tom kamrlíku vzadu.
Když ho děti trochu vyklidí a udělají místo.
Ale...
To je hned vedle naší ložnice.
Kruci, je nakřivo.
Tobě by to nevadilo?
Co?
Mít v bytě někoho cizího, když se vrátíš domů.
Ona přece není cizí. Čím víc, tím líp.
To pak ale uslyší
všechno, co si říkáme.
Copak máme my dva nějaké tajnosti?
Ženská se provdá a najednou jsou její sestry cizí?
Že by on?
Řekni mu, že Sakiko zůstane u nás.
- Haló? - Kdo je to? Je to pro mě?
Tady Satomi.
Prosím?
Policie?
Dejte mi to.
Haló? Stalo se něco Hideovi?
Promiňte. Jste tam ještě?
Prosím?
Takiko Takezawová?
Je to moje švagrová.
Stalo se něco Takiko?
POLICEJNÍ STANICE MORIOKA
Přece nemůžeme nechat lidi, aby jen tak rozdělávali táborák v parku.
Neviděli jste tu ceduli?
Dopustili jste se velmi závažného přestupku.
Moc se omlouváme.
A to není vše.
V tom ohni jste pálil nějaké pracovní dokumenty.
To není dobré.
Před chvílí jsem vám přece vysvětlila,
že jsem jeho klientka. Požádala jsem ho, aby tu zprávu zničil.
Ano, ale to není důvod
polít dokumenty hořlavinou a pokusit se je spálit v parku.
Byl to benzín.
Co?
Ta hořlavina byla benzín.
Je přeci jedno, co přesně to bylo.
Promiňte.
Víte,
pravda se má tak.
Není lehké o tom mluvit,
ale náš 70letý otec...
Vlastně je to můj tchán
a také její otec.
Ano?
Zjistili jsme, že si našel milenku.
- Prosím? - Milenku.
V 70 si našel milenku?
Kontaktovala jeho detektivní kancelář a během jejich spolupráce...
Však víte jak to je, osud někdy umí být
opravdu nevyzpytatelný, že?
Aha, chápu. Tak proto ti dva...
Ano.
Z toho důvodu se rozhodli,
že už nechtějí její rodiče přivádět do žádných rozpaků.
Milenka v 70, říkáte?
- Tady, prosím. Dvakrát týdně. - Tady?
Co bude k večeři? Vaříš ty?
Ani mě nehne.
Dobrou noc.
Spálil jste si ruku?
Není to nic vážného.
Namažte si ji, než půjdete.
To nic.
Dělejte, co říkám.
Ne, vážně. To je v pořádku.
Jen si to zavážete.
- To je dobré. - Běžte!
Ale ne...
Nech to být, prosím.
Ale...
Když si to neumyjete,
budu se cítit o něco klidněji.
Když budete moc hezká,
tak to moje nervy neustojí.
Já přece nejsem hezká.
Jste hezká.
Můžu?
Co?
Můžu?
Ale co?
Můžu?
Au! Moje noha!
Odešla? Kdy?
Kdo ví.
Šla jsem jí rozložit futon a...
Ničeho sis nevšimla?
Ne.
Doufal jsem, že tu teta Saki bude bydlet s námi.
Nebuď nechutnej, brácha.
Blbko.
Tak jsem to vůbec nemyslel.
Kam mohla takhle pozdě jít?
Možná zpátky k němu?
Mohla bys zavolat k nim domů.
Je pozdě, v budově mají jeden telefon.
Pak mě napadá už jen Ikegami.
Haló? Tady Takezawa.
To jsi ty.
Volá někdo?
Makiko!
Potřebuje mě?
Maminka je teď ve vaně.
Ano. Cože?
- Říká, že to není důležité! - Cože?
Že to není důležité!
Co tu děláš?
Přece jsi odešla, ne?
Proč by ses vracela?
Se mnou tě nic dobrýho nečeká.
Chceš se vsadit?
Běž domů!
Jdi! Vypadni odsud!
Tak už běž!
Běž.
Už nebudu utíkat.
Takže ty taky nesmíš. Musíš bojovat, Hide.
Tak dobře.
Staň se šampiónem, za každou cenu.
Vyhraj ten pás...
Ukaž ho všem, co se nad nás povyšovali.
Ukaž jim, že se mýlili.
Rozumíš?
Šinkansenem jsi v Ósace za tři hodiny, ne?
No...
Včera jsi ponocoval. Měl by ses pořádně vyspat.
Táta jede na služební cestu. Rozlučte se.
- Ahoj! - Přivez nám jacuhaši.
Čeho?
- Jacuhaši! - Aha...
Jacuhaši je z Kjóta, ty troubo.
Jo, ty troubo!
A co fazolová zmrzlina?
Ta se roztaví, blbče.
- A vepřové buchty? - Jdu do Ikegami.
- Ty jsou z Ósaky? - Vím já?
Slíbila jsem, že jim pomůžu naložit zelí.
Fajn.
Ta taška je hrozně velká.
Budeš si muset koupit menší.
Nedá se třeba vyhrát v golfu? Jako cena útěchy?
Tak snadné to v životě není.
Zabalila jsem ti ty košile s pruhy a puntíky.
Díky.
Vrátíš se pozítří?
Kdyby bylo třeba, zavolej panu Sodeiovi z oddělení.
Tady. Kdybys nastydl.
Není potřeba.
Dobře dojeď!
Já zavřu.
SevenStars.
- To jsem já. - Odjeďte si s tím autem někam.
- Já. - Přestaňte řvát.
- Mám čas, než mi pojede vlak. - Co troubíte?
- Pojďme na oběd. - Tady přece nemůžete parkovat!
- Přijdu k tobě domů. - Co máte za problém?
- Haló? - Vždyť projdete.
- Místa je tu dost. - To tedy není!
Vždyť tu krásně projdete.
- Tak už běžte. - Cože?
Místo tu je, můžete jít pryč.
- Zbláznil jste se? - Řídíte vůbec?
- Vždyť říkám, že ne! - Jen si odpočinu.
Co když přijdu pozdě?
To určitě nechcete, tak běžte. Běžte!
Podívejte, blokujete lidi za vámi. Přestaňte dělat problémy.
Tak s tím autem odjeďte!
Vytočil špatné číslo.
Nešika jeden.
Co je to s tebou?
Mami, dáš vajíčko i na můj stejk? Jako volské oko.
Nejdřív dojez tu mrkev.
Mrkev? Co má společného mrkev s vejci?
Hurá!
Co? Šódži vyhrál?
Jo, vyhrál jsem.
No tohle!
- Pořád se zlepšuje. - Vyhrál jsem!
Ginčane, já vyhrál!
- Tak prosím, oběd se nese. - Díky.
Tak jo.
Tati, pamatuješ, jak jsme byli v tom zábavním parku?
Víš, jak jsme jezdili na motokárách?
Chtěl bych jít znovu!
Tak půjdeme.
Určitě?
No jasně.
Jupí!
To bude fajn.
Ještě pořád nakládáš zelí?
Ano. Do těch malých sudů.
Jejda. Nepřehnala jsem to s čili papričkami?
Cunako! Už zase si saháš do očí!
Je to pěkná dřina, když člověk žije sám.
Opravdu?
Je snad někdo, kdo je od tebe čeká?
Vůbec ne. Já vařím očazuke jen pro jednoho.
Jsi si tím jistá?
To tedy jsem.
Tím by ses chlubit neměla.
- Cože? - Co?
Někdy umíš být pěkně pichlavá, mami.
To uměla vždycky. Tady.
- Proboha. Kam to koukáš? - Ale no tak!
Tak si to běž umýt.
Zvoní u nás?
Prosím!
Dále!
Jsem z čistírny Mačida.
Aha. Dnes od vás nic nepotřebujeme.
Díky!
Mějte hezký den.
- Čistírna Mačida? - Čistírna Mačida?
Pořád čistíš u nich?
Celou tu dobu?
Přesně tak.
- Čistírna Mačida! - Čistírna Mačida!
- Pamatuješ na toho chlápka s pupínky? - Jo.
- Vypadal jako někdo slavný, že? - Kdo?
- Začíná to na T... - T?
- Ty víš, kdo. - Kdo?
Má velké rty a obličej jako playboy.
Nosí bílý oblek a vždycky takhle tancuje.
- T... - Tra...
- Travolta! - Travolta!
Jo!
Dost bylo chichotání. Zpátky do práce!
Vlastně už ani nevím, jestli mi víc pomáháte nebo překážíte.
- Pomáháme! - Jo.
Došlo nám juzu.
Ještě mám nějaké v kuchyni.
Dojdu pro ně.
Travolta...
Co Takao? Jak se mu daří?
Velmi dobře.
Tak dobře, že mě podvádí.
Dneska taky.
Na žádnou služební cestu nejel.
Mami, kde ho máš?
- Co? - Nemůžu ho najít!
V lednici. Dávám je do přihrádky nalevo.
Jsem si docela jistá, kde a s kým teď je.
A přesto...
Nic neříkám.
Tak to má být.
Jakmile to žena uzná, tak prohrála.
Vážně to tak chodí?
Ano.
Myslíš, že to zvládnu?
Jako to zvládáš ty?
Už jsi ho našla?
Chci začít znovu od začátku.
Ve všem.
Tolik ho miluješ?
- Miluješ Kjóskeho... - Satomiová.
Máš tam mámu?
Není doma. Myslím, že šla k babičce.
Už zase?
Pomáhá jí nakládat zelí.
Ráno ti to říkala. Copak jsi neposlouchal?
Nikdy nikoho neposlouchá.
- Můžeš mě políbit. - Zavěšuju. Díváme se na televizi.
- Máme jarní prázdniny. - No tak. Dej jí tu pusu.
Máme jí zavolat?
Ne, není to naléhavé.
Ahoj.
RESTAURACE KADOJA
Mockrát děkuji.
Já už to nevydržím.
S mámou?
Říká, že táta chodí do práce, ale přitom ví, že je s tou ženskou.
Jen si dál v klidu nakládá zelí. Jak to může snášet?
Nikdy se jí nevyrovnám.
Je úžasná.
Ženy v jejím věku jsou nejspíš
nad nějakou žárlivost nebo nenávist dávno povznesené.
Neuvěřitelné.
To já nemůžu.
Vezmi si tohle.
Zůstává to v zubech.
Myslíš, že mám špatné zuby po tátovi?
Cunako,
přijde ti, že jsem po mámě?
Jsi.
Myslím, že ano.
Co po ní mám?
Tohle.
Své srdce.
„Co oči nevidí, srdce nebolí.“ Takhle bych já nikdy žít nedokázala.
Ještě čaj, prosím.
Hned to bude!
Počkat.
Co já tu vůbec dělám?
Mami!
Šódži!
To je paráda!
Super, viď?
Je pěkně rychlý, co?
Šódži, počkej na nás!
Mami, tati! Koukněte na mě!
Přemýšlela jsem, že se vdám.
Svatba?
Tak to ti gratuluju.
Můj manžel je tady u vás, nemám pravdu?
Není.
Obávám se, že se mýlíte.
Takže když otevřu botník,
nenajdu jeho černé kožené boty?
Klidně se tam podívejte.
Černé boty uvnitř sice najdete,
ale ty patří mému zesnulému manželovi a mému synovi.
Jakou velikost měl váš manžel?
Můj manžel měl velikost 25.
Můj syn má 26.
Můj manžel má vysokou klenbu. Velikost 27,5.
Ale to už jistě víte, že?
- To určitě nevím. Proč myslíte, že... - Tak se podíváme.
Jestli jste ztratila manžela,
měla byste vědět, jaké to je, když vám ho někdo sebere!
Váš manžel je ale naživu, nebo ne?
Můj manžel je mrtvý!
Možná žije, ale tím víc to bolí, když chová city k někomu jinému!
To řekněte jemu, ne mně.
Co to děláte?
Tojoko!
Nech těch hloupostí. Už dost!
Stříkací pistole jsou přesvědčivé, že?
Voda?
Haló?
Makiko.
Tojoko!
Máma zkolabovala?
Haló?
V jaké nemocnici?
Dobře.
Jak to, že je v Meguru a ne v Ikegami?
Haló?
Jo, hned tam budu.
Stalo se tvé matce něco?
Nech mě na pokoji, prosím tě.
Cože?
Nechci, abys riskoval život,
ale kdyby vystřelila, tak je po mně!
Nesnažil jsem se za tebe schovat.
Cunako, stůj!
Cunako, no tak.
Bylo mi ctí. Ráda jsem tě poznala.
Tati.
Víš, kde máma byla, když se jí to stalo?
Věděla to.
Celou tu dobu to věděla.
Moc dobře věděla, kam každé úterý a čtvrtek odcházíš!
Držela jazyk za zuby,
ale přece jenom je to taky ženská.
S nákupní taškou v ruce
stála před domem té tvojí pitomé ženské!
Makiko.
Tak řekni něco, tati!
- Dost! - Mluv!
Přestaň, povídám!
- Počkej... - Ne.
Nemáš právo vztahovat ruku na svého otce!
Nedělám to kvůli sobě!
To je za mámu!
Nebuď hysterická.
Tvoje máma mu odpustila. Proto nic neřekla.
Nikdy mu neodpustila!
Jen ta slova nikdy nedokázala vypustit z úst.
Protože tak moc žárlila.
Byla naštvaná!
Byla osamělá!
To znamená, že tě opravdu milovala!
A co jsi dělal ty, tati?
Táta dřel, aby vám dal střechu nad hlavou.
Aby jeho čtyři dcery dosáhly dospělosti.
Ve svém pokročilém věku se chtěl trochu pobavit.
Co je na tom tak špatného?
Baví se, zatímco jeho žena roní slzy!
Určitě se modlil, aby mu odpustila.
Modlil se za její odpuštění!
Jestli se cítí tak hrozně,
měl by ji opustit!
- Nech toho. - Přestaň, ne takhle před mámou.
Sakiko.
Jsem zpátky.
Fudži.
Ona se bude vdávat.
Pustila mě k vodě.
Nechala mě a já přišel za tebou.
Je to dobrá zpráva, ne?
Že to mezi nimi skončilo.
Už je pozdě.
Proč to neudělal dřív?
Má pravdu. Pak by máma nemusela...
Když se proti němu všichni spolčují,
je mi táty docela líto.
Kam jdeš?
Chci jim oznámit tu novinu.
Jakou?
Mé manželství.
Sakiko, ty jsi...
Ano.
Čekáme spolu dítě.
Kéž by se máma dočkala toho, že pochová svoje vnouče.
Bude to kluk, nebo holka?
Já doufám v kluka.
- Podle tvaru bych tipovala kluka. - To se jen tak říká.
Proč tu ještě není táta?
Támhle, už jde.
Jako by najednou zestárnul.
Asi to tak bývá, když člověk žije sám.
Jak zvládá koupele a praní?
Dohnala ho karma. Nemůže si stěžovat.
- Vždyť tě uslyší! - Jen ať slyší.
Kdyby teď vypadal, že se mu daří, máma by byla zklamaná.
Prosím tě. O tomhle už jsme se přece jednou bavily, nebo ne?
Hlava rodiny by nikdy neměla přežít svou ženu.
Jasné?
Zapíšu si to.
Tak jsme to nemyslely, Takao.
Přesně. To je to tvé: "Ženy tohle, ženy tamto."
No jo, pořád. Tohle tě čeká, když se zastaneš jejich táty.
Prosím, já se toho ujmu.
Má matka také zemřela v tuhle roční dobu.
Starší sestry poprosím trochu doleva.
Které starší sestry myslíte?
Je nás hodně, měl byste nám říkat jmény.
Tak tedy ty, Cunako.
Máte to správně? Aby to zas nebylo rozmazané.
Nech ho. Vždyť vidíš, jak je nervózní.
Nech toho.
Fajn. Řekněte sýr.
Pěkně nám rosteš.
Jo. Divím se, že se ještě zvládneš takhle promenádovat.
Že jo?
Ve Vlčím máku od Sósekiho,
v pozadí...
V pozadí?
Poslední odstavec.
Aha, jasně.
Pamatuješ, jak to napsal?
Nevzpomínám si.
„Tento svět pouze komedie skýtá.“
Vážně? Není tam tragédie?
Není.
Možná měl pravdu.
Aspoň prozatím.
- Máš to? - Nevím.
- Co je? - Jo! O co jde?
Vůbec o nic.
- Podívala ses na nás a něco řekla. - Přesně!
- „Tragédie předčí komedii.“ - Takiko! No tak!
„Jáhly, nebo rýže?“
„Taková je komedie.“
„Tato žena, nebo jiná?“
„I to je komedie.“
Jsi v pořádku?
„Anglicky nebo německy?“
„I to je komedie.“
Čemu se smějete, vy dva?
„Všechno je komedie.“
„Nakonec zbývá jen jedna otázka.“
„Život nebo smrt.“
„Taková je tragédie.“
ÚRYVEK Z VLČÍHO MÁKU OD NACUME SÓSEKIHO
Překlad titulků: Lucie Strakatá