Kiitos. Tervetuloa uudelleen. - Tervetuloa.
Kiitos. Otan sen.
Hyvää iltaa. - Tervetuloa.
Se on 964 jeniä.
Kiitos. Tervetuloa uudelleen.
Se on 957 jeniä.
Rouva!
Näytä laukkusi sisältö.
Ai näpistelinkö?
Varastinko muka nämä?
ANANAS KOKONAISIA PESIKOJA
Se on loukkaavaa.
Jos kyse on rahasta... Katsokaa.
Näettekö? Minulla on rahaa. Miksi varastaisin?
Maksan tölkeistä. Paljonko?
Kuulkaa.
Minulta on varastettu -
joskus junassa.
Mutta ei ole ikinä ottanut toisen tavaraa. Ihan totta.
Kysykää muilta. Se on totuus.
Miehelläni on toinen nainen.
Oli helpompaa, kun en tiennyt hänen nimeään.
Mutta nyt, kun odotan öisin,
kaikki mitä kuulen päässäni on Keiko Akagi.
Sanat kolisevat päässäni kuin kivet,
enkä voi jäädä kotiin.
Siksi...
Pyydän.
Mitä ikinä teettekin, älkää kysykö nimeäni!
Hei.
Mitä tapahtui?
Tulit kotiin.
Mitä teet täällä?
Palasit! Mikä sinulla kesti?
Ymmärrän. Tapasit isän asemalla.
En. Leipä loppui. - Leipäkö?
Jos menet ulos, sano jotain. - Hiroo panikoi koko ajan.
Hei. - En panikoinut!
Hiljaa! - Älä sepitä.
En sepitä.
"Grow, grew, grown." - Hiljaa! En tarvitse apuasi.
Pitääkö ryystää niin kovaa?
Alat vanheta, rakas.
Miksi? - Keittosi roiskuu.
Et ole likainen nykyään, vaikka jättäisit kylvyn välistä.
Muistan, kun paidan kauluksesi muuttuivat mustiksi -
ja kenkäsi olisivat märät hiestä.
Isällä on hikiset jalat. - Älkää puhuko jaloista, kun syön.
Olet todella tarkka mieheksi. - Totta. Hän tarkistaa eräpäivät aina.
Olen herkkä. Toisin kuin sinä.
Jatka samaan malliin ja et koskaan saa ylennyksiä.
Sillä ei ole tekemistä tämän kanssa. - Kyllä on. Huomaat jonain päivänä.
Olet lapsi.
Keittosi roiskuu, lopeta!
Currykeitto saa roiskua. - Riittää, molemmat. Menkää yläkertaan!
Mitä? Äiti, etkö mennyt ostamaan leipää?
Kyllä, mutta kauppa oli kiinni. - Mikä kauppa?
Entä Maru... - Haluatko teetä?
Toki.
Kauppa junaradan toisella puolella... - Missä isän teekuppi on?
Kuka soittaa?
Lyödään vetoa. Minusta Takiko-täti. - Saki-täti.
Äiti!
Se on aika vaikeaa.
Eikö? Mutta se näyttää helpolta. - Joo.
Yksi, kaksi. - Hiljaa!
Hyvää yötä.
Emmekö voi?
Älä sano "emme voi".
Se ei ole sinun syytäsi.
En vain ole viehättävä nainen.
Mutta silloin... - Älä puhu siitä kerrasta.
Jos emme voi taas...
Nyt sinä sanoit "emme voi".
Jos se toistuu taas,
pelkään, ettemme voi jatkaa parina.
Sanoit sen taas.
Sopiiko ensi kerralla?
Takiko,
eikö se ollut suunnitelmasi illaksi?
Hemmottelit grillilihalla,
ja katsoimme tällaisen elokuvan.
Tuo on loukkaavaa!
En ikinä...
Lopeta!
Puhelin!
Tuloss...
Olen tulossa! Vastaan nyt!
Noin. - Hei, tässä asunnossa on keskuslämmitys.
Emme tarvitse kotatsua, vai mitä? - Äitini on maalaistyttö.
Ilman tätä hän ei voi tuntea oloaan lämpimäksi.
Noin! Äiti, se on valmis! - Hän nukkuu jo!
Sain sen valmiiksi! No niin.
Älä! Tämän takia käskin koota sen hänen huoneessaan.
Katso. - Voi! Kotatsu!
Kiva, eikö? - Kuka se mahtaa olla? Hide, vastaa!
Selvä.
Jinnain talo.
Haloo?
Ai sinä, Takao.
Miksi soitat näin myöhään?
Isäsi sytytti pienen tulipalon Ikegamissa.
Paloiko talo?
Paloautoa ei tarvittu, mutta paikka on läpimärkä.
Miten se tapahtui?
Hän nukahti savukkeen kanssa. - Savukkeenko?
Naapurit huomasivat ja he soittivat hätäkeskukseen.
Ajattelin, että jotain tällaista voisi tapahtua.
Kun äiti kuoli, sanoin, että hänen pitäisi asua jonkun kanssa.
Mutta hän sanoi pärjäävänsä yksin.
Tsunako. - Isä voi olla kovin itsepäinen...
Haloo?
Totuus on, että olemme usein haistaneet palaneen käryä.
Se huolestutti miniääni ja minua, mutta emme halunneet kannella.
Hän ei ole sanonut mitään. Ymmärrän. - Mekin olemme olleet huolissamme.
Sellainen vanha mies ei voi elää yksin.
Olemme tehneet kaikkemme yrittäessämme vakuuttaa hänet.
Jos hän sytyttää tulen, hänen talonsa ei ole ainoa, joka palaa.
Oho.
Onpa hieno auto.
Sakiko.
Pikkusiskonneko?
Kyllä. - Minun...
Teillä tytöillä menee hyvin. Eläköön isännekin hyvin.
Puhumme siitä. - Olemme pahoillamme.
Hyvää yötä. - Jestas! Talohan on yhä pystyssä.
Viedään heille keksejä myöhemmin.
Onneksi se oli vain meidän talomme.
Mikä on niin hauskaa? - Ei mikään.
Hullua tulla siivoamaan noissa vaatteissa.
Olisitte olleet fiksumpia. Olisin voinut hakea kaikki.
On nopeampaa tulla junalla. Ehdimme ajoissa. Tulit viimeisenä.
En voi lähteä yhtäkkiä, kun minulla on vauva.
Taisi kestää ihan tälläytymisessä.
Emme ole kalatorilla, vai mitä? - Mitä sanoit?
Mitä?
Sano se päin naamaa! - Emme ole kalatorilla!
Nyt ei ole aikaa tappelulle. Onneksi isä on elossa!
Hiljaa, hän kuulee. Mennään sisälle. Tulkaa!
Odota.
Hetkinen.
Mitä? - Häh?
Eikö olisi aika olla luja?
Mitä? - Isän kanssa.
Katsokaa, mitä epäröinnistä tulee.
Ollaan lujia... - Mitä voimme sanoa?
Hän on ikääntynyt enemmän kuin luulee.
Ehkä hän on jo seniili. - Sakiko!
Hän kuulee.
Alkaa olla kylmä! Kiirehditään sisään! - On todella kylmä!
Mitä? Nukuitko siinä, isä?
Talo ei palanut. Teidän neljän ei tarvinnut tulla.
Isä. Oletko vihdoin kiitollinen äidistä?
Hän laittoi aina vettä tuhkakuppiisi. - Se on totta.
Ja hän laittoi tyynyt pois, kun vieraat olivat lähteneet.
Naisten pitäisi jäädä leskeiksi, ei miesten.
Miesten pitäisi mennä ensin.
Isä, meidän pitää puhua. - Säästä se huomiseksi.
Missä nukut nyt?
Toisessa huoneessa. - Ilman futoniako?
Käytän vierasfutonia.
Minä... - Ei hätää.
Mutta et voi... - Olen kunnossa!
Siinä se itsepäisyys.
Isä!
Siskoni pyysivät anteeksi naapureiltasi. Etkö ymmärrä?
Se ei ole iso juttu. - On se!
Mikset sinä pyydä anteeksi?
Eikö se ole vähintä... - Riittää jo.
Hoidetaan tämä.
Onko jossain esiliinaa? - Tatami pitää vaihtaa.
Sen pitäisi olla 10 000 jeniä yhdestä, eli 60 000 yhteensä.
Sakiko, sinun pitäisi puhua meille ennen kuin saat ideoita.
En sanonut maksavani yksin! Teet aina hätiköityjä johtopäätöksiä.
Olen huolissani. - Ällöä!
Hide on nyt kunnossa, mutta se ei kestä, jos hän loukkaantuu.
Mitä vikaa on lyhyessä ja hyvässä?
Näin Rocky 2:n hiljattain, ja... - Kenen kanssa?
Mitä väliä sillä on? - Herra Katsumatan kanssa.
Sankari oli köyhä, eikö? - Meneekö teillä hyvin?
Minäkin mietin sitä. - Sitten hänestä tuli yhtäkkiä mestari.
Hän alkoi tuhlata rahaa kuin hullu. - Makiko, auta tämän kanssa.
Hän osti ison talon ja näyttävän auton.
Kuulostaa paremmalta kuin se, että pelkää toimia.
Ainakin hän on ihminen!
Ketä tarkoitat? - Voimmeko puhua huomenna?
Loppua ei näy. - Mennäänkö nukkumaan?
Juodaanko teetä? - Ketä tarkoitit?
Kuka pelkää toimia? - Anna olla!
Kuka? - Lopettakaa tai menkää kotiin!
Te kaksi nuorempaa olette huolettomia. Ettekö ole huolissanne isästä?
Nyt ei ole aika Rockylle, Lockheedille tai muulle.
Tässä ei ole hyvä.
Kuulitko? Rock-y tai Lock-heed? - Voi.
Kuka vitsailee nyt?
Mitä te "kaksi vanhempaa" ajattelette? - Se on...
Tiedäthän.
Emme voi kohdata naapureita, jos emme tee jotain.
Ottaisiko joku meistä hänet luoksensa?
Vai asuuko joku meistä täällä? - Anteeksi, mutta en voi.
Minulla on vauva ja anoppi. - Sinulla on tilaa.
Tsunakolla on eniten tilaa!
En minä! En voi pitää äreää vanhaa miestä kotonani.
Oppilaani katoaisivat. - Oppilaasiko?
Varmaan miesopiskelijoita. - Makiko!
Autan! - Tietenkin miehiä on.
Oli se sitten shamisen tai ikebana, pelkät miehet tai pelkät naiset ei toimi.
Jos on edes yksi miesopiskelija, naisia tulee lisää.
Tsunako hikoilee. - Vaihdevuodet lähestyvät.
Tietenkin hikoilen. - Et näytä siltä.
Pimeässä Takiko näyttää vanhemmalta. - Älä sano noin rakastuneelle!
Se on totuus.
Olet teistä mehukkaampi hedelmä, Tsunako. - Hän ei ole raastettava retiisi.
Retiisistä puheen ollen, söin niitä rottaretiisejä.
Ne ovat samanvärisiä kuin rotat, mutta kuihtuneita kuin retiisit.
Ne eivät ole mehukkaita, vaan tulisia. - Sitä minä olen. Rottaretiisi.
Ne maistuvat hyvältä. Ne sopivat sobanuudeleiden kanssa.
Herra Etsivävirasto kai sanoo niin. "Hän ei ehkä näytä vaikuttavalta,
mutta hän maistuu hyvältä." - Oletko sekaisin?
Pois tieltä! - Hei!
Älkää viitsikö. Uskomatonta...
Säästä vulgaarit vitsit kotiisi. - Minä vain olen vulgaari.
Neljä siskoa ja paljon koloja ja kolhuja.
Mitä oikein teet? - Älä työnnä, hemmetti!
Kuka on kolo ja kuka kolhu? - Liiku.
Mitä? Väistänkö?
Hetkinen nyt.
Meidän on nostettava tämä. Nosta sitä! Hei, apua!
Varo. - Mikä sinua riivaa?
Lopeta! - Se ei ollut minun syytäni!
Nyt roskapussit ovat jumissa.
En voi uskoa tätä. Ällöttävää!
Voi jestas...
Hyi, ötökkä!
Se ei ole ötökkä. - Älä!
Se on palojälki. - Säikäytit minut.
Se oli kova huokaus.
Isonenäiset ihmiset huokaavat kovemmin. - En tiennytkään.
Ajattelet kuorsausta.
Kuuntele Sakikoa.
Hän on niin huoleton.
Imetyksen ja anopin kanssa hän on uupunut.
Siinä tapauksessa älä kutsu häntä. - Älä puhu noin.
Olemme sisaruksia. - Noin! Se on päällä!
Eikö se ole liian kirkas? - Mitä?
Se on 100 wattia. - 60 riittää.
Tämä on parempi hänen silmilleen, kun hän lukee lehteä.
Tule, Sakiko. Vilustut.
Jos sitä ei olisi tapahtunut...
Olisiko äiti täällä?
Jos isällä ei olisi ollut rakastajaa -
ja äiti ei ollut kaatunut sen naisen asunnon edessä...
Se oli hänen aikansa.
Hän olisi joka tapauksessa kuollut ensin ja jättänyt isän.
Niin kohtalo toimii.
Olet väärässä.
Mitä?
Et ollut paikalla, kun hän kaatui.
Niin, mutta... - En koskaan unohda äidin ilmettä.
Se nainen...
Mikä hänen nimensä oli?
Isän...
Tomoko. Tomoko Tsuchiya.
Tapailevatko he yhä?
Eivät varmasti. Hän meni uudelleen naimisiin.
Enpä tiedä.
Voivatko ihmiset lopettaa niin?
Mutta riippuu varmaan henkilöstä. - Eivät voi.
Se ei onnistu.
Eihän sitä koskaan tiedä.
Tarkoitan,
että luulin aina, ettei isämme ollut sellainen.
Tulkaa tänne.
Isä teki sen ennenkin.
Mitä?
Se taisi tapahtua sodan jälkeen.
Kerran hän sai ylimääräistä rahaa työskentelemällä alumiitin kanssa.
En ollut vielä syntynyt. - En minäkään.
Hänellä oli nainen.
Nainen oli sotaleski, jolla on pieni mustan pörssin ravintola.
Hänkö, jolla oli räikeät kreppihousut?
Muistatko? - Joo.
Kun heräsin käymään vessassa, kuulin äidin myllynkiven kanssa.
Hän jauhasi vehnää, jota lähetettiin hänelle maaseudulta.
Se jyrisevä ääni.
Hän jauhasi ja jauhasi.
Hänellä oli pelottava ilme.
Jo lapsena tajusin,
että isä on varmaan sen naisen luona.
Häh? - Mitä?
Isä! - Ei!
Tämä on oma talosi, isä.
Sinun ei tarvitse hiipiä pimeässä hakemaan juomista.
Et voi enää asua yksin.
Jos aiheutat taas tulipalon, anteeksipyyntö ei riitä.
Tämä ei ole syrjäinen maalaistalo. - Minun pitää vain lopettaa tupakointi!
Varo!
Älä! Et edes pyyhkinyt jalkojasi.
Pyyhi sinäkin.
Haisee alkoholille.
Ota rätti ja pese se ammeessa.
Häh? - Mitä?
Isä! - Isä.
Niitä ei tarvinnut heittää pois.
Onko hänellä alkoholivarasto tai jotain?
On aika.
Herää.
Joo.
Et voi laiskotella nyt.
Minä menen.
Puitko pyjaman?
Kyllä.
Valehtelija.
Nukuit alasti.
Entä jos olkapäälihaksesi jäykistyvät?
Maksan siitä.
Itkikö Katsutoshi yöllä?
Hän heräsi kerran, ja äitini pisti hänet nukkumaan.
Sano äidillesi, että tulen iltapäivällä.
Miten siellä menee?
Hän poltti futoninsa ja tataminsa.
Siskoni ovat melodramaattisia.
Onko tänään yksi isän työpäivistä? - Ei ole.
Hän ei halunnut olla meidän kanssamme.
Ei hätää. Huolestut liikaa.
Niin, mutta... - Joillakin on paljon kanttia.
He voivat hävetä itseään ja unohtavat sen hetkessä.
Emme puhuneet, mutta uskon, että isä on varovaisempi jonkin aikaa.
On parempi vakuuttaa hänet myöhemmin ilman tätä hössötystä.
Nyt on kuin ajamme hänet nurkkaan.
Melkein unohdin.
Otan sen Oshima Tsumugi -kimono.
Oshima Tsumuginko? Se mudalla värjättykö? - Äiti sanoi, että saan sen.
Sekö, jossa on ilotulituksen kuvia?
Hän lupasi minullekin. - Krysanteemeja, ei ilotulitteita.
Mitä? Oletko varma?
Se oli suosikkini.
Kukaan teistä ei edes käytä kimonoja! - Käytän juhlatilaisuuksissa.
Oshima ei ole juhlapuku. - Uutenavuotena sitten.
Eikö se ole äidin kallein kimono? - Tarvitsen sitä bisneksessä.
Miksi emme jaa niitä nyt?
Äidin...
Muistojako? - Niin.
Isä käski jakaa keskenämme. - Mitä?
Isä käski jakaa keskenämme! - Onko se isä?
Kuka siellä?
Hetki.
Se on kai Takao.
Sanoin, ettei tarvitse tulla, mutta hän luulee, emme tee mitään ilman häntä.
Tulossa!
Minusta tuntui, että tulisit.
Rakas. Sinä...
Miksi se on niin tiukka? Noin!
Hei.
Ikävä kuulla...
Tule sisään. - Herra Katsumata.
Tule sisään.
Anteeksi tunkeilusta.
Älä yllätä minua näin. Miksi tulit?
No...
Olimme juuri palanneet Takikon asunnolle,
kun puhelin soi.
Menittekö yhdessä kotiin? Tarkoittaako se...
Se ei ole sitä!
Hän saattoi kotiin elokuvan jälkeen. - Tiesin! Näitte Rockyn yhdessä!
Miksi sinun pitää analysoida kaikkea? - Älä suutu.
Ota munakasta. - Miksi olet täällä?
Siinä on sardiineja.
Miksi tulit?
Ai miksi? No... - Hän tuli katsomaan.
Aivan. Kaikki eivät välitä.
Käytä maalaisjärkeä. Et voi vain ilmestyä.
En tiedä, miten herra Katsumata sietää sinua. Miehenä jättäisin hänet.
En voi olla nirso.
En tarkoittanut sitä niin.
Kun kyse on minusta. - Kun kyse on sinusta, vai?
Ai hänestä? - Hänestäkö?
Milloin on kyse hänestä? - Hän ei voi olla nirso.
Isä lähti jo.
Kuka se on? Äitikö? - Lähtikö hän jo töihin?
Niin kai.
Mihin aikaan? Oliko hän kotona yöllä?
Haloo? - Menin aikaisin nukkumaan, joten...
Oliko isä... - Anna minun puhua.
Minä puhuin! - Hei, äiti.
Mitä? Yoko.
Minulla on tunti Ochanomizussa. Voinko mennä leffaan isän kanssa?
Mitä hän sanoi? - Näpit irti... Hänelle sopii.
Älä ole ulkona myöhään.
Ai niin,
kerro isällesi, että olen vihainen hänelle.
Kerro itse!
Näpit irti!
Mitä? Olitko kotona, isä?
Oliko se äiti? - Soitanko takaisin?
Ei tarvitse.
Hän sanoi olevansa vihainen.
Mitä teit, isä? - Teidän ei tarvitse tietää.
"When I Kissed the Teacher",
"Dancing Queen", "My Love, My Life."
Uudestaan!
Tämä on minun.
Uudestaan!
Kivi, paperi, sakset!
Valitsitko sen? - Otan tämän sitten.
Otat kaikki hyvät. - Seuraava.
Sakiko. - Nojaa. Taidan jättää väliin.
Etkö halua? - Nuo kaksi olivat parhaat.
Kaikki muu on liian vanhaa ja käytettyä.
Muistoja ei ole tarkoitettu käytettäväksi. - Niitä ei saa rahalla.
Jos hän ei halua niitä, se on hänen menetyksensä.
Katso. Näetkö? Entä tämä ishikiate?
Mikä on nishikiate?
Ishikiate. - Ishikiate.
"Ishiki", ei "nishiki." - Mikä on ishikiate?
Etkö tiedä? - En.
Sillä peitetään takapuoli.
Katso. Äiti jopa korjasi omansa. - Hän valvoi aina koko yön.
Koko ikänsä hän teki vain töitä.
Mitä?
Mitä nämä ovat? - Voi luoja!
Inhottavaa! Älkää katsoko!
Vau! - Laita ne pois! Ne ovat inhottavia!
Älä revi niitä! - Käskin laittaa ne pois!
Niin, mutta... - Onko jokin vialla?
Älä katso! - Hän katsoo jo.
Tämä on miesvapaa alue! - Mutta eivätkö ne ole miehille?
Miksi ihmeessä nämä olivat siellä?
Ne ovat äidin.
Et voi olla tosissasi.
Hän sai ne mennessään naimisiin.
Olen kuullut siitä. Ennen vanhaan...
Minäkin olen kuullut siitä.
Seksivalistuksen sijaan -
äidit laittoivat niitä tyttäriensä vaatekaappiin.
Vau.
Ovatko nämä siis naisille?
En uskonut, että löytäisimme niitä täältä.
Ajatus siitä, että vanhemmallani oli näitä vuosikymmeniä...
Tiesiköhän isä? - Epäilen.
Älä viitsi. Valtion ruokavarastojen riisiä myydään supermarketeissa.
10 kiloa saa 4 850 jenillä. Mikä kuski noudattaa kaikkia liikennesääntöjä?
Teidän pitää joustaa enemmän.
Toimistonne Kyushussa on ainoa, jolla on huonot luvut.
Miten luonnollinen australialainen villa häviää massatuotteelle?
Hintako?
Jos se olisi totta, tilaustyö... - Hra Satomi.
Se on varmasti rankkaa, mutta minkä sille mahtaa, eikö? Niin, hei.
Hei.
Halusinkin tauon. Mennäänkö ulos? - Täällä on hyvä.
Neiti Akagi. Kokoushuone. - Selvä.
No niin.
Päätin lopettaa tupakoinnin.
Kiitos.
He varmaan tukahduttivat sinut.
Jos olisin tiennyt tästä, en olisi hankkinut neljää.
Varsinkaan neljä tyttöä, vai mitä? - Juuri niin.
Ajattelit varmaan, että seuraava olisi poika.
Heidän äitinsä ajatteli niin.
Oliko se häpeällistä, kun hän ei saanut perijää?
Ennen vanhaan.
Onko jokin vialla? - Ei, olin lähistöllä.
Tervetuloa, herra.
Se ei auta häntä. Tee vihreää teetä. - Ei, tämä on hyvä.
Pyydän anteeksi. - Anteeksi.
Kiitos.
Miten töissä menee? - Voisi mennä paremmin ja huonomminkin.
Kuulostaa hyvältä.
Kunnianhimo ei tee hyvää.
Etkö olisi voinut edetä pidemmälle kunnianhimolla?
Kuka tietää...
Olen unohtanut.
Appi. - Niin.
Haluatko asua kanssamme? - Mitä?
Tilaa ei ole paljon, mutta...
Haluan kuolla omassa kodissani.
Isku!
Hienoa.
Pidetään haastattelu täällä.
Haluamme kuvia haastattelusta, joten katsokaa minuun päin.
No niin. Mihin keskitytte eniten mestarin vaimona?
Hänen ruokavalioonsa. Ostin jopa kirjan kalorien seuraamisesta.
Ymmärrän. Onko teillä vain yksi lapsi?
Meillä on iso vauva kotona. Hän on haastava.
Hänen nimensä tarkoittaa voittoa, eikö? - Kyllä, Katsutoshi.
Ovatko tappioon viittaavat sanat tabuja?
En edes käytä sanaa "laskea".
Paitsi ruokakaupassa. "Herra, voitteko laskea tämän hintaa?"
Entä sitten muu toiminta?
Muu toimintako? - Tiedättehän...
Iltapuuhat.
Sano, että olen mestari siinäkin. - Jestas!
Enpä tiedä.
Hän pärjää kuusi erää.
Paljon kiitoksia.
Onko kauneussalaisuuksia?
Ai kauneus? - Kyllä!
Masukawa-ravintola.
Haloo? Masukawa tässä.
Rakas! Puhelu.
Mitä?
Kuka se on?
Haloo?
Mitä teemme lakattujen astioiden kanssa? Heiando pyytää meitä tilaamaan ajoissa.
Toisin kuin ennen, keittiön henkilökunta käsittelee niitä huolimattomasti.
Mikä vaiva.
Hinnat ovat törkeitä.
Mikä on?
Tarvitset kolikoita, eikö niin?
Johtuu varmaan iästäni.
Jos kannan vaihtorahaa taskussani, olkapääni jäykistyvät.
Mutta sinä lupasit!
Minulla on töitä. En voi mitään.
Tervetuloa.
Ei teetä hänelle, neiti Akagi. Perheenjäsenet saavat vettä.
Onko hän tuollainen kotona? - Tiedän, kun tarkkailen vielä.
Miten voin tehdä töitä, kun katsot minua noin?
Tässä. Mene kahvilaan kavereiden kanssa.
He ovat jo lähteneet kotiin.
Palaveri tuli yllättäen! Mennään ensi kerralla.
Minäkin haluan nähdä sen elokuvan.
Todellako? - Joo.
Ei kai se haittaa? - Jopa minä olen joskus vapaa.
Haluatko mennä hänen kanssaan?
Mieheni on kiitollinen avustanne. - Minä olen kiitollinen.
Miten voin auttaa?
Vietän illan Yokon kanssa, koska herra Satomi ei voi.
Ei kai se haittaa?
Ei, olen vapaa tänään. - Onko niin?
Hän on lapsi, eli nuudelit tai hampurilainen sopii.
Meillä ei mene kovin myöhään. - Pahoittelen vaivaa.
No niin.
Hyvää...
Entä jos ufo sieppaa sinut kuin sen pojan?
Anteeksi. - Hän oli söpö.
Päivän alkupalat. - E siihen tarvita erityisiä taitoja.
Kirjoitus tai pikakirjoitus on etu.
Useimmat japanilaiset sihteerit eivät osaa sitä vielä.
Haluatko sihteeriksi?
Joo, Se kuulostaa lumoavalta.
Meidät ymmärretään usein väärin. Hisho kuulostaa epäilyttävältä, eikö?
Mutta "sihteeri" kuulostaa hyvältä.
Niin kuin "vessa".
Vessoissa on juoksevaa vettä, mutta japanilainen benjo pumpataan.
Täydellinen illalliskeskustelu, vai mitä?
Ne ovat ihania! Kiitos.
Joku sai kukkia. Ne ovat kauniita.
Ehkä on heidän vuosipäivänsä.
Entä äitisi ja isäsi?
He ovat outo pari. - Miten niin?
He keskustelevat pienistä asioista.
Kuten siitä, mikä hyönteiskarkote ei haise pahalle.
Mutta he eivät puhu tärkeistä asioista.
He lykkäävät sellaista.
Mistä tärkeistä asioista?
Mitä?
Kuten salasuhteista ja muusta. - Kenen salasuhde? Isäsikö?
Äitisikö?
Onko isälläni suhde?
Yleensä se on mies.
Isoisäni on 70-vuotias, mutta hänellä on rakastajatar.
He kuitenkin erosivat.
Japanikin taitaa edistyä.
Pian ehkä sihteeritkin.
Ja vessat, joita voi vetää.
Ostiko neiti Akagi tämän sinulle? - Hän sanoi sen olevan lahja.
Mistä puhuitte? - Kaikenlaisesta.
Perheestämme.
Hän kysyi sinustakin.
Hän on aika lumoava.
Jalat ovat hoikat ja sileät kuin silkki.
Kaikki naiset ovat sellaisia nuorena.
Olitko sinäkin?
Sileä kuin silkki.
Hei.
Niin.
Jos rakkautemme joskus katoaa, erotetaan.
Mitä?
Ymmärräthän.
Jos emme enää rakasta toisiamme, ei pakoteta itseämme pysymään yhdessä.
Mistä tuo tuli?
Tsunakon mukaan -
isälläni oli toinen suhde ennen syntymääni.
Tarkoitatko eri suhdetta kuin tämä? - Niin. Kauan ennen sitä.
Hänellä oli toinen nainen, mutta kun hän tuli kotiin,
hän ja äitini...
Eikö olekin surullista?
He pakottivat itsensä siihen, koska he halusivat pojan.
Ehkä se ei ollut pakotettu.
Luuletko niin?
Kyllä.
He olivat varmasti rakastuneita.
Älä anna sen häiritä sinua.
Synnytit vanhemmille, jotka halusivat sinutkin.
Se ei häiritse minua!
Sanoinko niin?
Et, mutta tiedän sen katsomalla sinua.
Olen nyrkkeilijä. Minun on oltava tarkkaavainen.
Olisi pitänyt ottaa yksi äidin kimonoista.
Isäsi näkökulmasta en haluaisi sinun tulevan.
Te neljä ette voi mennä aina kun jotain tapahtuu.
Olisi parempi, että sinä ja minä menemme kahdestaan.
Jos teimme niin, meidän on otettava vastuu.
Mitä vikaa siinä on? Ei se haittaa minua.
Entä jos hän saisi vuokralaisen?
Joku, joka ei ole perheenjäsen ja siivoaa talon.
Tietenkin mies.
Isäsi ei tykkäisi keskustella.
Mies, joka ei puhu paljon.
Mietitkö jotakuta tiettyä?
Herra Katsumata.
Takikon pitää mennä naimisiin.
Ajattelet pitkälle.
Kaikki naiset ajattelevat niin pitkälle.
Niinkö? Se on pelottavaa.
Sihteerisi, neiti Akagi... - Tiesin, etten tunnistanut tuota kimonoa.
Oliko se äitisi?
Haiseeko se homeelta?
Vähän.
Kun katsoimme hänen kimonojaan, löysimme yllätyksen.
Säästöjäkö?
Mitä se oli?
Maalauksia.
Taulujako?
Millaisia?
Tiedäthän...
Oliko monta?
Neljä tai viisi.
Miten kaikki reagoivat? Erityisesti Takiko.
Kun isäni kävi vieraissa,
äitini odotti häntä yöllä.
Luulimme hänen olevan joku, joka kestäisi sellaista.
Mutta äiti -
piti maalauksia vaatekaapissaan.
Hän sai ne 19-vuotiaana morsiamena ja piti niitä kuolemaansa asti!
Jos ne olivat hänen vaatekaapissaan, ne olivat täällä.
Äiti.
Missä maalaukset ovat nyt?
Jätimme ne sinne.
Lapset -
ovat hereillä.
Tulossa.
Kuka siellä?
Minä.
Halusin yhtäkkiä nähdä sinut.
Minäkin.
En voi.
Sanoit, ettet käyttäisi sitä sanaa.
En todella voi.
Minulla on kasvonaamio.
Haluaisin nähdä.
Ensi kerralla.
Hyvää yötä.
Tekstitys: Anna Ruokolainen