- Köszönöm. Minden jót! - Üdvözlöm!
Köszönöm. Elveszem.
- Jó estét! - Üdvözlöm!
Összesen 964 jen lesz.
Köszönöm. Minden jót!
Ez összesen 957 jen.
Kisasszony!
Kérem, mutassa a táskáját!
Bolti lopás?
Azt állítja, hogy loptam?
Ez sértő.
Ha a pénzről van szó... Nézze!
Látja? Van nálam.
Miért lopnék?
Kifizetem a konzerveket.
Mennyibe kerülnek?
Tudja,
raboltak már ki
korábban a vonaton.
De én sosem vettem el más dolgait.
Komolyan mondom.
Kérdezzen csak meg másokat! Ez az igazság.
A férjemnek szeretője van.
Könnyebb volt, amikor még nem tudtam a nevét.
De most, amikor este várok rá,
csak azt hallom,
hogy Akagi Keiko, Akagi Keiko.
A szavak kövekként zörögnek a fejemben,
és nem tudok otthon maradni.
Ezért...
Kérem!
Bármit is tesznek, ne írják fel a nevemet!
Hé!
Mi történt?
Üdv itthon!
Mit keresel itt kint?
Üdv itthon!
Mi tartott eddig?
Értem. Összefutottál apával az állomáson.
Nem, elfogyott a kenyér.
A kenyér?
Ha elmész valahova, szólj előtte!
Hiroo végig aggódott.
- Hé... - Nem is!
- Elég! - Ne találj ki ilyeneket!
Nem csak kitaláltam.
„Grow, grew, grown.”
Fogd be! Nem kell a segítséged.
Muszáj ilyen hangosan szürcsölnöd?
Öregszel, drágám.
- Miért? - Szépen egyél már!
Még ha nem is fürdesz, akkor sem vagy koszos mostanság.
Emlékszem, mikor a gallérod befeketedett,
a cipőd meg nedves volt a bőrolajtól.
Apának olajos a lába.
Ne beszéljetek lábakról, amíg eszem.
Egy férfihoz képest túl sokat problémázol.
Megnézi a kaják szavatossági idejét is.
Érzékeny vagyok. Veled ellentétben.
Ha így folytatod, sosem jutsz előrébb.
Annak ehhez semmi köze.
Dehogynincs. Egy nap majd megtudod.
Olyan gyerekes vagy, tesó!
Engem is leeszel a leveseddel!
Ha currys, akkor nem baj.
Hallgassatok már! Menjetek fel!
Nem kenyeret venni mentél, anya?
Igen, de zárva voltak.
Melyik boltban voltál?
- A Maru... - Teát?
Igen.
- Ami a síneken túl van... - Hol van apa teáscsészéje?
Ki lehet az?
- Tippeljünk! Szerintem Takiko néni. - Inkább Saki.
Anya!
Elég nehéz lehet.
- Ugye? Pedig könnyűnek tűnik. - Igen.
- Egy-kettő. - Csendet!
Jó éjszakát!
Jó éjt!
Nem lehet?
Ne mondd így!
Nem a te hibád.
Tudod, nem vagyok vonzó nő.
De a múltkor...
Ne beszéljünk róla!
Ha nem lehet újra...
Most te mondtad, hogy „nem lehet”.
Ha újra megtörténik,
félek, hogy utána nem lehetünk egy pár.
Megint kimondtad.
De... majd legközelebb, oké?
Takiko,
nem ez volt a terved ma estére?
Grillezett húst ettünk...
és megnéztünk egy ilyen filmet.
Ez sértő!
Én sosem tennék...
Hagyd abba!
Jaj, a telefon!
Jövök...
Jövök már!
Máris felveszem!
Meg is van.
Hé, tudod, ebben a lakásban központi fűtés van.
Nem kell kotatsu. Nem igaz?
Anyám egy vidéki nő.
Enélkül nem is érzi magát melegen.
- Meg is van! Anya, kész! - Már alszik!
Befejeztem! Tessék.
Na ne! Ezért mondtam, hogy az ő szobájában rakd össze.
- Ezt nézd! - Jaj! Egy kotatsu!
- Jó, mi? - Ki lehet az?
Hide, vedd fel!
Oké, máris.
Jinnai lakás.
Halló?
Takao? Te vagy az?
Miért hívsz ilyen későn?
Az apátok csinált egy kis tüzet Ikegamiban.
Leégett a ház?
Nem kellett tűzoltóautó, de a ház teljesen elázott.
Hogy történhetett?
- Elaludt a meggyújtott cigijével. - Cigivel?
A szomszédok vették észre, és ők hívták a 110-et. Vagyis a 119-et.
Éreztem, hogy történni fog valami ilyesmi.
Amikor anya meghalt, mondtam neki, hogy költözzön oda az egyikünkhöz.
De azt mondta, jól megvan egyedül.
Tsunako?
Apa olyan makacs tud lenni...
Halló?
ASURA
Az az igazság, hogy máskor is éreztünk már égett szagot innen.
A menyemet és engem is aggasztott, de nem akartunk szólni.
Nem mondott semmit.
Értem.
Mi is aggódtunk.
Egy ilyen öregember már nem tud egyedül élni.
Mindent megtettünk, hogy megpróbáljuk meggyőzni.
Nos, ha felgyújtja a házat,
nem csak a saját háza ég le.
Egek!
Milyen szép autó!
Sakiko?
A húguk az?
- Igen. - Hű...
Lányok, úgy látom, jól éltek, szóval, kérlek, gondoskodjatok az apátokról!
Megbeszéljük.
Nagyon sajnáljuk.
- Jó éjszakát! - Jézusom!
Még mindig áll a ház, nem?
Majd vehetnénk nekik valami ajándékot.
Még szerencse, hogy csak a mi házunk volt.
- Mi olyan vicces? - Semmi.
Az viccesebb, hogy így jöttél ide.
Ha összebeszélünk, mindenkit el tudtam volna hozni.
Vonattal gyorsabb.
Időben itt voltunk. Te értél ide utoljára.
Nem hagyhatok ott csak úgy mindent, amikor gyerekem van.
Biztos csak készülődtél.
Ez nem halpiac, nem?
Mit mondtál?
Mi?
- Mondd a szemembe! - Ez nem halpiac!
Hé, nincs most idő a veszekedésre. Örülhetünk, hogy apa él!
Csend! Még meghallja.
Menjünk be! Gyerünk!
Várjatok!
Várjatok egy percet!
- Mi az? - Mi?
Nem kellene határozottnak lennünk?
Tessék?
Apával.
Nézzétek, hova jutottunk a sok tétovázással!
Határozottan...
És mit mondjunk?
Talán jobban utolérte a kor, mint gondolja?
- Kezd szenilis lenni? - Sakiko!
Meg fogja hallani!
Jaj, kezd hideg lenni itt kint! Siessünk be!
Tényleg hideg van!
Mi? Te itt aludtál, apa?
Nem mintha leégett volna a ház.
Nem kellett volna mindannyiótoknak jönni.
Hát, apa...
Végre hálás vagy anya miatt?
Mindig tett vizet a hamutartóidba.
Ez igaz.
És mindig eltette a párnákat, amikor a vendégek elmentek.
A nőknek kellene egyedül maradniuk, nem a férfiaknak.
A férfiaknak kell előbb meghalniuk.
- Apa, beszélnünk kell. - Majd holnap.
Hol fogsz aludni?
A másik szobában.
Futon nélkül?
Majd a vendégfutonon.
- Majd én... - Nem kell.
- De te... - Azt mondtam, nem kell!
Ez a makacsság!
Apa!
A nővéreim kértek bocsánatot a szomszédaidtól. Nem érted?
- Nem nagy ügy. - De, az!
Miért nem kérsz bocsánatot azért, amit csináltál?
- Nem az a legkevesebb... - Elég legyen!
Inkább tegyünk itt rendet!
- Van valahol egy kötény? - A tatamit ki kell cserélni.
Darabja 10 000 jen, szóval összesen 60 000 lenne.
Sakiko, azért beszéld meg velünk, mielőtt bármit csinálsz!
Nem azt mondtam, hogy egyedül fizetem ki! Mindent túlgondolsz.
- Csak aggódom. - Undorító!
Hide most jól keres, de ha megsérül, ez gyorsan megváltozik.
Mi a baj a rövid, de gyümölcsöző dolgokkal?
Tudod, a múltkor láttam a Rocky 2-t, és...
Kivel?
Mit számít az?
Biztos Katsumata úrral.
- Szóval ott is szegény volt a főhős. - Jól megvagytok?
Engem is érdekel.
De aztán hirtelen bajnok lett.
- És őrült módjára kezdte költeni a pénzt. - Makiko, segíts!
Vett egy nagy házat és egy mutatós kocsit.
Az jobban hangzik, mintha félne bármit is csinálni.
Ő legalább ember!
- Kire gondolsz? - Nem fejezhetnénk ezt be holnap?
- Még sokára végzünk. - Aludjunk egyet?
- Vagy teázzunk? - Kire gondoltál?
- Ki fél bármit is csinálni? - Engedd el!
- Kicsoda? - Hagyjátok már abba!
Olyan gondtalanok vagytok!
Nem aggódtok apa miatt?
Nincs idő Rockyról meg Lockheedről fecsegni.
Itt nem lesz jó.
- Halljátok? Rock-y vagy Lock-heed? - Jaj!
Ki gyárt itt szóvicceket?
Akkor ti ketten mit gondoltok?
Ez...
Tudod.
Hogy néznénk ki a szomszédok szemében, ha nem tennénk semmit?
Valamelyikünk fogadja be?
- Vagy valaki költözzön ide? - Sajnálom, én nem tudok.
- Van egy gyerekem és egy anyósom. - Sok helyed is.
Tsunakónál van a legtöbb hely!
Ne már! Nem bírok elviselni egy morcos öregembert.
A tanítványaim nem járnának.
A tanítványaid?
- Biztos férfiak. - Makiko!
- Jövök! - Persze hogy vannak férfiak is.
Mindegy, hogy shamisen vagy ikebana,
nem működik, ha csak férfiak vagy csak nők vannak.
Ha csak egy férfi van köztük, akkor több nő kezd el járni.
Tsunako elkezdett izzadni.
Közeledik a menopauza.
- Persze hogy izzadok. - Nekem nem úgy tűnik.
Fogadom, hogy sötétben Takiko idősebbnek tűnik.
Ne mondj ilyet egy szerelmesnek!
Nos, ez az igazság.
Te érettebb vagy nála, Tsunako.
Nem egy retek, amit le kell reszelni.
Ha már a reteknél tartunk,
A múltkor ettem „patkányretket”.
Olyan színű, mint egy patkány, de fonnyadt, mint egy retek.
Nem túl nedvdús, de csípős.
Ez vagyok én. Egy patkányretek.
De jó íze van. Jól illik a soba tésztához.
Fogadom, hogy a nyomozó is ezt mondja. „Nem néz ki túl jól...
De jó az íze.”
Elment az eszed?
- Kifelé! - Hé!
Szedjétek már össze magatokat! Hihetetlen...
Tartogasd otthonra a disznó vicceket!
Nem tehetek róla.
Jesszus, nem könnyű ennyi lánytestvérrel.
Mit csinálsz?
Ne told már, a fenébe!
- Mégis mire utalsz ezzel? - Menj!
Mi? Menjek?
Hé, várjatok egy kicsit!
Ezt fel kell emelnünk. Emeljétek fel! Segítség!
Vigyázz, oké?
Mi bajod van?
- Hagyd abba! - Nem az én hibám volt!
Most alatta maradtak a zsákok.
Ezt nem hiszem el. Undorító!
Te jó ég...
Vigyázzatok, bogár!
- Ez nem is az. - Ne már!
Csak égésnyom.
Megijesztettél.
Ez elég hangos sóhaj volt.
A hegyes orrú emberek hangosat sóhajtanak.
Ezt még nem hallottam.
A horkolásra gondolsz.
Azta! Hallgasd Sakikót!
Tényleg elég gondtalan.
Fáradt a sok szoptatás meg az anyósa miatt.
Ha tényleg így van, ne hívd meg!
Ne mondj ilyeneket!
Végül is testvérek vagyunk.
Felkapcsolódott.
- Nem túl világos? - Mi?
- Száz wattos. - Hatvan is elég.
Ez jobb a szemének, amikor újságot olvas.
Gyere, Sakiko! Még megfázol.
Ha az nem történt volna meg...
anya még mindig itt lenne?
Ha apának nem lett volna szeretője,
és anya nem esett volna össze annak a nőnek a lakása előtt...
Akkor jött el az ideje.
Függetlenül attól, hogy mi történt, ő halt volna meg előbb.
Így működik a sors.
Tévedsz.
Tessék?
Nem voltál ott, amikor összeesett.
Igen, de...
Sosem fogom elfelejteni anya arcát.
Az a nő...
Hogy is hívták?
Apa...
Tomoko. Tsuchiya Tomoko.
Szerintetek még mindig találkozgatnak?
Nem hinném. Újraházasodott, nem?
Nem biztos.
Véget lehet vetni az ilyesminek?
Hát,
az valószínűleg az embertől függ.
Ti nem tudjátok.
Nem tudjátok elengedni.
Sosem lehet tudni, igaz?
Úgy értem,
mindig azt gondoltam, apa nem olyan.
Gyertek ide!
Apa korábban is csinált ilyet.
Micsoda?
Azt hiszem, miután véget ért a háború.
Volt olyan, hogy több pénzt keresett, mert alumittal dolgozott.
- Még nem születtem meg. - Én sem.
Akkor is volt egy nő.
Háborús özvegy volt, akinek volt egy kis feketepiaci étterme.
Aki mindig rikító munkásnadrágot viselt?
Észrevetted?
Igen.
Mikor egyszer felkeltem éjjel, hallottam, hogy anya a malomkővel dolgozik.
Búzát őrölt, amit vidékről küldtek neki.
Az a zörgő, recsegő hang!
Csak őrölte és őrölte.
Olyan ijesztő arca volt!
Már gyerekként
rájöttem, hogy apa biztos a másik nő házában lehet.
- Ez mi volt? - Mi?
- Apa! - Jaj, ne!
Ez a saját házad, apa.
Nem kell kiosonnod a sötétben inni.
Tényleg nem élhetsz tovább egyedül.
Ha megint tüzet csinálsz, nem lesz elég egy bocsánatkérés.
Ez nem egy különálló parasztház.
- Le kell szoknom a cigiről! - Mi?
Hé, óvatosan!
Ne már! Le sem törölted a lábad.
Ti is töröljétek le a lábatokat!
Bűzlik az alkoholtól.
Fogj egy rongyot, és csavard a kádba...
- Apa! - Jaj, apa!
Nem kellett volna kidobnod őket.
Talán felpakolt egy egész készletet?
Itt az idő.
Ébredj fel!
Igen.
Most nem hagyhatod el magad.
Megyek.
Pizsamában aludtál?
Igen.
Hazudsz.
Meztelenül aludtál.
És ha megmerevednek a vállizmaid?
Kifizetem a büntetést.
Katsutoshi sírt éjszaka?
Egyszer felébredt sírva, de az anyám visszaaltatta.
Mondd meg az anyádnak, hogy délután megyek.
Ott mi a helyzet?
Csak a futont és a tatamit gyújtotta fel.
A nővéreim túldramatizálják a dolgot.
Hé, apa ma is dolgozik?
Nem.
Nem akart találkozni velünk.
Nincs semmi baj. Túl sokat aggódtok.
- Igen, de... - Az emberek túl sokat képzelnek.
Szégyellik magukat, majd egy pillanat alatt elfelejtik.
Nem tudtunk beszélni vele,
de szerintem most egy ideig óvatos lesz.
Jobb lenne akkor meggyőzni, amikor nincs ekkora felhajtás.
Most olyan, mintha sarokba szorítanánk.
Jaj! Majdnem elfelejtettem.
Magammal viszem az Oshima Tsumugi kimonót.
Oshima Tsumugi? A sárral festettre gondolsz?
Anya azt mondta, az enyém lehet.
A tűzijátékos?
- Azt nekem is odaígérte. - Az krizantém, nem tűzijáték.
Mi? Biztos vagy benne?
Az volt a kedvencem.
Egyikőtök se hord kimonót!
- Hivatalos alkalmakkor. - Az Oshima nem hivatalos ruha.
Akkor újévkor.
Nem ez a legdrágább anya ruhái közül?
Nekem az üzlethez kell.
Hé, miért nem osztjuk szét őket egyszerre?
Anya...
- Örökségét? - Igen.
Apa azt mondta, osszuk szét.
Tessék?
- Apa azt mondta, hogy döntsük el mi! - Apa?
Ki az?
Várjunk!
Biztos Takao lesz.
Mondtam, hogy ne jöjjön, de azt hiszi, nélküle semmit sem tudunk megcsinálni.
Jövök!
Éreztem, hogy el fogsz jönni.
Drágám! Te... Micsoda?
Miért van ez beszorulva? Meg is van!
Helló!
Sajnálom, hogy...
Jöjjön be!
Katsumata úr!
Jöjjön be!
Bocsánat a zavarásért.
Ne lepj meg így máskor!
Mit keresel itt?
Hát...
Akkor értünk Takiko lakásához, amikor csörgött a telefon.
Együtt mentek haza?
Várjunk, ez azt jelenti...
- Nem erről van szó! - Hát...
- Hazakísért a film után. - Tudtam! Együtt néztétek a Rockyt!
- Miért kell mindent kiforgatni? - Ne húzd fel magad!
- Omlett-tekercset? - Miért vagy itt?
Szardíniás.
Miért vagy itt?
Hogy érted, hogy miért...
Ellenőrizte a dolgokat.
Igen. Nem úgy, mint mások.
Nem gondoltad át. Nem jöhetsz ide csak úgy.
Nem tudom, Katsumata úr hogy tud elviselni.
Ha férfi lennék, én otthagynám.
Hát, én nem lehetek válogatós.
Jaj, nem úgy értettem.
- Saját magam miatt. - Saját maga miatt, ugye?
- Hallottad. - Saját maga miatt?
Ezt hogy érti?
Nem válogathat.
Apa már elment.
Ki az? Anya?
Már el is ment dolgozni?
Azt hiszem.
Mikor? Tegnap este otthon volt, ugye?
Halló?
Korán feküdtem le, szóval...
- Hé, apa... - Add ide!
- Én beszélek! - Szia, anya!
Yoko?
Ma Ochanomizuban lesz órám. Elmehetek utána moziba apával?
Ő mit mondott?
Tedd le! Igent mondott.
Ne maradjatok túl sokáig!
Ja,
és mondd meg az apádnak, hogy dühös vagyok rá, oké?
Mondd meg neki te!
Azt mondtam, tedd le!
Mi? Te itthon voltál, apa?
Anya volt az?
Visszahívjam?
Nem, nem kell.
Azt mondta, dühös rád.
Mit csináltál, apa?
Semmi olyat, amiről tudnotok kellene.
„When I Kissed The Teacher”,
„Dancing Queen”, „My Love, My Life”.
Döntetlen!
Ez az enyém.
Döntetlen!
Kő, papír, olló!
- Azt választottad? - Akkor ezt elviszem én.
Minden jót elvisztek.
Oké, tovább!
- Sakiko. - Hát...
Azt hiszem, passzolok.
- Egyik se kell? - Az a kettő volt a legjobb.
Minden más túl régi és agyonhasznált.
Az örökséget nem hordani kell.
Igen, ezek pótolhatatlan dolgok.
Ha nem kell neki, az az ő baja.
Nézzétek... Mi lesz ezzel az ishikatéval?
Mi az a „nishikiate”?
- Ishikiate. - Ishikiate.
- „Ishiki”, nem „Nishiki”. - Mi az az ishikiate?
- Nem tudod? - Nem.
A hátsódat takarod el vele.
Nézzétek! Anya meg is foltozta a sajátját.
Egész éjszaka fennmaradt miatta.
Egész életében csak dolgozott.
Mi az?
- Ezek meg mik? - Te jó ég!
Undorító! Ne nézz oda!
- Azta! - Tedd el azokat! Undorítóak!
Ne szakítsd el!
Azt mondtam, tedd el őket!
- Igen, de... - Valami baj van?
Ne nézz ide!
Pedig már nézi is.
Ez férfimentes övezet!
De ezek nem pont férfiaknak készültek?
Mégis... mi a francot keresnek ezek itt?
Anyáé.
Ezt nem gondolhatod komolyan.
Az esküvő után hozhatta ide őket.
Hallottam már erről. Régen...
Igen, én is hallottam.
Szexuális felvilágosítás helyett
az anyák ilyeneket tettek a lányuk szekrényébe.
Azta!
Akkor ezek nőknek valók?
Nem hittem volna, hogy itt találunk ilyet.
Ha belegondolok, hogy az egyik szülőm évtizedekig itt tartogatta ezeket...
Szerintetek apa tudott róla?
Nem, azt kétlem.
Ugyan! A bevásárlóközpontban élelmiszertartalékból árulják a rizst.
Tíz kilót kaphat 4850 jenért.
Melyik sofőr tartja be a szabályokat?
Rugalmasabbnak kell lennie.
A kjúsúi irodájuk rendelkezik a legrosszabb számokkal.
Hogy veszíthet az ausztrál gyapjú egy sorozatgyártott termékkel szemben?
Az ár?
- Ha ez igaz lenne... - Satomi úr!
Tudom, hogy nem könnyű, de tegye meg, amit csak tud, oké?
Rendben. Viszonthallásra!
Üdv, uram!
Épp szünetet akartam tartani.
Kimegyünk?
Itt is jó.
Akagi kisasszony! A tárgyaló.
Igen, uram.
Szóval...
Úgy döntöttem, leszokom a dohányzásról.
Köszönöm.
Fogadom, hogy nem hagyták békén.
Ha tudtam volna előre, nem csinálok négyet.
Főleg nem négy lányt, ugye?
Te mondtad.
Biztos folyton azt hitte, hogy a következő majd fiú lesz.
Inkább az anyjuk gondolta ezt.
Szégyellte, hogy nincs örökös?
Akkoriban igen.
- Történt valami? - Nem, csak erre jártam.
Üdvözlöm, uram!
Az nem lesz jó neki. Csinálj zöld teát!
Nem, jó lesz ez is.
Elnézést.
Ne haragudjon!
Köszönöm.
Hogy megy a munka?
Lehetne jobb, de rosszabb is.
Jól hangzik.
A nagyravágyás nem tesz jót.
Ha önben több a nagyravágyás, nem vihette volna többre?
Ki tudja...
Elfelejtettem.
- Uram. - Igen?
- Szeretne velünk lakni? - Tessék?
Nincs sok hely, de...
A saját otthonomban akarok meghalni.
Ütés!
Nagyszerű!
Csináljuk meg itt az interjút!
Szeretnénk pár fényképet önről, szóval kérem, nézzen rám közben!
Először is,
egy bajnok feleségeként mire kell a legjobban odafigyelnie?
Az étrendjére.
Még egy könyvet is vettem a kalóriák számolásához.
Értem. És csak egy gyerekük van?
Igen, egy. Igazi rosszcsont.
A neve „győzelmet” jelent, ugye?
Igen. Katsutoshi.
A vereségre utaló szavak szóba sem jöhetnek?
Még a „levisz” szót sem használom.
Csak a boltban.
„Uram, lejjebb tudna vinni az áron?”
És mi a helyzet
az „egyéb” tevékenységekkel?
- „Egyéb”? - Tudja...
Az éjszakai tevékenységek.
- Mondd, hogy abban is bajnok vagyok! - Hé!
Nem olyan biztos az.
Ott még van miben fejlődnie.
Köszönöm szépen.
Szépségápolási tippek?
- Szépségápolás? - Igen!
Masukawa étterem.
Halló? Masukawa étterem.
Drágám! Téged keresnek.
Igen?
Ki az?
Igen, halló?
Mi legyen a lakkozott edényekkel?
A Heiando azt kéri, időben rendeljünk.
A régi időkkel ellentétben a konyhai személyzet durván bánik velük.
Kellemetlen.
Felháborítóak az árak.
Mit művelsz?
Aprópénz kell, nem?
A korom miatt lehet.
Ha aprót hordok a zsebemben, megfájdul tőle a vállam.
De megígérted!
Dolgoznom kell. Nem tudok mit tenni.
Isten hozott!
Ő nem kaphat teát.
A családtagok vizet kapnak.
Otthon is ilyen?
Tovább kell figyelnem, hogy ezt kijelenthessem.
Hogy tudnék úgy dolgozni, ha így nézel közben?
Tessék. Menj el sütizni a barátaiddal!
Már mind hazamentek.
Hirtelen jött a megbeszélés. Majd máskor elmegyünk.
Én is meg akartam nézni a filmet.
- Tényleg? - Igen.
Megtennéd?
Néha még én is ráérek.
Szeretnél elmenni vele?
Igen.
A férjem nagyon hálás a segítségéért.
Örömmel teszem.
Hogyan hálálhatnám meg?
Satomi úr helyett én töltöm az estét Yokóval.
Biztos, hogy nem gond?
Nem, ma este pont ráérek.
Valóban?
Gyerek, szóval egy ramen vagy hamburger megteszi.
Igyekszem időben hazavinni.
Elnézést a kellemetlenségért.
Minden jót!
Jó...
És ha téged is elrabolna egy ufó?
- Elnézést! - Aranyos volt.
A mai előétel.
Nem kellenek speciális készségek.
A gépelés vagy a gyorsírás előnyt jelent,
de a legtöbb japán titkárnő addig még nem jutott el.
Titkárnő akarsz lenni?
Igen, elbűvölően hangzik.
Gyakran félreértenek minket.
A japán hisho szó gyanúsan hangzik, nem?
De a „titkárnő” jól hangzik.
Olyan, mint a „toalett”.
A vécéket „lehúzzák”, míg a japán benjót „öblítik”.
Tökéletes téma a vacsorához, igaz?
Gyönyörű! Köszönöm.
Valaki virágot kapott. Nagyon szép.
Talán ma van az évfordulójuk.
Szóval mi a helyzet a te szüleiddel?
Elég furcsa pár.
Miért?
Az apró dolgokat megbeszélik.
Például, hogy melyik rovarölő spray nem büdös.
De a fontos dolgokról nem beszélnek.
Mindig csak halogatják.
Fontos dolgokról?
Például a viszonyokról.
Kinek van viszonya? Az apádnak?
Akkor az anyádnak?
Az apámnak viszonya van?
Általában a férfiaknak szokott.
A nagyapám már 70 éves, de szeretője van.
Habár szakítottak.
Úgy tűnik, Japán fejlődik.
Hamarosan a titkárnőket is elfogadják majd.
Mint a lehúzható vécéket?
Ezt Akagi kisasszony vette neked?
Azt mondta, ajándék.
Miről beszélgettetek?
Sok mindenről.
A családunkról...
Rólad is kérdezett.
Nagyon csinos.
Vékonyak a lábai, és olyan simák, mint a selyem.
Minden nő így néz ki, amíg fiatal.
Te is ilyen voltál?
Sima, mint a selyem.
Hé!
Igen?
Ha egyszer elmúlik köztünk a szerelem, szakítsunk!
Micsoda?
Hát, tudod.
Ha már nem szeretjük egymást,
ne erőltessük, hogy együtt maradjunk.
Ez most hogy jutott eszedbe?
Tsunako szerint
apámnak volt egy másik viszonya is, mielőtt megszülettem.
Úgy érted, egy másik nő?
Igen. Még jóval a mostani előtt.
Volt egy szeretője, de amikor hazament,
akkor ő és az anyám...
Nem szomorú ez?
Rákényszerítették magukat, csak mert fiút akartak.
Talán nem is kényszer volt.
Gondolod?
Igen.
Szerintem tényleg szerették egymást.
Szóval ne aggódj emiatt!
Olyan szüleid voltak, akik akartak téged.
Nem is aggódom emiatt!
Mondtam ilyet?
Nem. De tudom, mert látlak.
Bokszoló vagyok. Figyelmesnek kell lennem.
El kellett volna hoznom anya egyik kimonóját.
Az apád szemszögéből nézve én sem akarnám, hogy odajöjjetek.
Nem mehettek oda mind a négyen, amikor történik valami.
Jobb lenne, ha csak mi ketten mennénk.
Ha így teszünk, felelősséget kell vállalnunk érte.
És az miért baj? Én nem bánom.
És ha lenne egy albérlője?
Valaki, aki nem családtag, és rendet tartana.
Természetesen egy férfi.
Az apád nem akarna beszélgetni vele.
Egy férfi, aki keveset beszél.
Van ötleted?
Katsumata úr.
Takikónak hozzá kell mennie.
Túlságosan előreugrottál.
Minden nő ezt csinálja.
Igen? Ez ijesztő.
A titkárnőd, Akagi kisasszony...
Tudtam, hogy nem láttam még ezt a kimonót.
Az anyádé volt?
Dohos szaga van?
Egy kicsit.
Amikor átnéztük a kimonóit, találtunk köztük egy kis meglepetést.
Megtakarítást?
Mi volt az?
Festmények.
Festmények?
Miféle festmények?
Tudod...
Sok?
Talán négy vagy öt.
És hogy reagáltak rá? Főleg Takiko.
Amíg az apám a szeretőjénél volt,
az anyám... várta őt egész éjszaka.
Azt hittük, ő olyan, aki el tudja viselni az ilyesmit.
De anya...
a ruhásszekrényében tartotta azokat a festményeket.
Tizenkilenc évesen odavitte, és a haláláig megtartotta őket!
Ha ott voltak a szekrényében, akkor itt is ott voltak.
Anya...
Hol vannak a festmények?
Ott hagytuk őket.
A gyerekek
még ébren vannak.
Igen, jövök.
Ki az?
Én vagyok.
Látni akartalak.
Én is téged.
Nem lehet.
Azt mondtad, nem használod ezt a kifejezést.
Tényleg nem lehet.
Most... épp egy arcmaszk van rajtam.
Szeretném látni.
Majd legközelebb.
Jó éjt!
A feliratot fordította: Laczkó-Simon Emese