- Tusen takk. Velkommen tilbake. - Velkommen.
Takk.
- God kveld. - Velkommen.
Det blir 964 yen.
Takk. Velkommen tilbake.
957 yen, takk.
Frue!
La meg få se i vesken din.
Butikktyveri?
Sier du at jeg stjal disse?
Det er fornærmende.
Hvis det handler om penger... Se.
Ser du? Jeg har penger. Hvorfor skulle jeg stjele?
Jeg betaler for dette.
Hvor mye?
Vet du,
jeg har blitt ranet
på toget tidligere.
Men ikke én gang har jeg tatt noen andres ting.
Jeg mener det.
Bare spør folk. Det er sannheten.
Mannen min
har en annen kvinne.
Det var lettere da jeg ikke visste hva hun het.
Men når jeg nå venter på ham,
hører jeg kun i hodet
Keiko Akagi, Keiko Akagi.
Ordene ruller rundt som steiner,
og jeg kan ikke bli hjemme.
Det var derfor...
Vær så snill.
Hva enn du gjør, ikke spør meg om navnet mitt!
Hei.
Hva har skjedd?
Velkommen hjem.
Hva gjør du her ute?
Å...
Velkommen hjem!
Hva tok så lang tid?
Skjønner. Du møtte pappa på stasjonen.
Nei, vi var tomme for brød.
Brød?
Hvis du går ut, så si ifra.
Hiroo hadde panikk hele tiden.
Det hadde jeg ikke!
- Ro ned! - Ikke finn på ting.
Jeg finner ikke på det.
"Grow, grew, grown."
Stille! Jeg trenger ikke hjelp.
Må du slurpe så høyt?
Du begynner å bli gammel.
- Hvorfor? - Slutt å skvette.
Selv om du dropper et bad, blir du ikke så skitten for tiden.
Tidligere ble skjortekragene dine skitne,
og skosålene dine ble sleipe av olje.
Pappa har oljete føtter.
Ikke snakk om føtter mens jeg spiser.
Du er veldig sensitiv for mann å være.
- Ja. Han sjekker holdbarhetsdatoer også. - Jeg er sensitiv. I motsetning til deg.
Fortsett sånn, og du vil aldri klatre på stigen.
Det har ikke noe med det å gjøre.
Jo. Du vil innse det en dag.
Du er så barnslig.
Slutt å skvette suppe, sa jeg!
Det er ok å skvette karrisuppe.
Kutt ut, begge to. Gå ovenpå!
Hva? Kjøpte ikke du brød, mamma?
Jeg skulle, men de var stengt.
Hvilket supermarked?
- Var det Maru... - Vil du ha te?
Ja takk.
- Den ved togstasjonen er jo... - Hvor er pappas tekopp?
Hvem er det?
- Jeg tipper tante Takiko. - Da sier jeg tante Saki.
Mamma!
Det er vanskelig.
- Ikke sant? Men det ser så lett ut. - Ja.
- En-to. - Hysj!
God natt.
Jeg kan ikke...?
Ikke si "kan ikke".
Det er ikke din feil.
Jeg er bare ikke en attraktiv kvinne.
Men den gangen...
Ikke snakk om den gangen.
Hvis vi ikke kan igjen...
Nå er det du som sier "kan ikke".
Hvis det skjer igjen,
er jeg redd vi ikke kan fortsette som et par.
Du sa det igjen.
Men... Neste gang, ok?
Takiko,
var ikke dette planen din for i kveld?
Du spanderte biff på meg...
...og vi så en film som dette.
Det er fornærmende!
Jeg ville aldri...
Kutt ut!
Å, telefonen!
Jeg ko...
Jeg kommer!
Jeg svarer nå!
Sånn ja.
Denne leiligheten har sentralvarme.
Vi trenger da ikke et varmebord?
Moren min er en landsens jente.
Uten et av disse føler hun seg ikke varm.
- Der! Mamma, det er klart! - Hun har sovnet alt.
Jeg er ferdig! Sånn.
Se! Det var derfor jeg ba deg montere det på rommet hennes.
- Ta en titt. - Nei men! En varmebord!
- Se, så fint. - Hvem kan det være? Hide, svarer du?
Ok, tar den.
Jinnai-residensen.
Hallo?
Å, er det deg, Takao.
Hvorfor ringer du så sent?
Faren din startet en liten brann i Ikegami.
Har huset brent ned?
De trengte ikke brannbil, men huset er gjennomvått.
Hvordan skjedde det?
- Han sovnet med en tent sigarett. - En sigarett?
Naboene merket det og ringte 113... Jeg mener 110.
Jeg hadde på følelsen at noe slikt ville skje.
Da mamma... døde, sa jeg at han burde bo hos en av oss.
Men han sa han hadde det fint alene.
Tsunako?
Pappa... kan være så sta...
Hallo?
ASURA
Ærlig talt har vi ofte kjent at det luktet brent der inne.
Det bekymret svigerdatteren min og meg, men vi ville ikke sladre på ham.
Han har ikke sagt noe.
Jeg skjønner.
Vi har også vært bekymret.
En gammel mann som ham kan ikke bo alene.
Vi har gjort alt vi kan for å overtale ham.
Hvis han starter en brann,
blir det ikke bare huset hans.
Å, jøss.
Det var en stilig bil.
Sakiko?
Din yngre søster?
- Ja. - Jøss.
Dere jenter gjør det så bra, så vær så snill å ta vare på faren din.
- Vi skal diskutere det. - Vi beklager veldig.
- God natt. - God natt.
Huset står da fortsatt, ikke sant?
Vi bør gi dem noen gaver senere.
Flaks at det bare var huset vårt.
- Hva er så morsomt? - Ingenting.
Det er mer gøy å komme til en brann kledd sånn!
Jeg kunne ha plukket opp dere alle, hvis dere bare hadde spurt.
Det går fortere med tog.
Vi rakk det i tide. Du ankom hit sist.
Jeg kan ikke droppe alt og dra når jeg har en baby.
Du skulle sikkert kle deg om først.
Dette er jo ikke et fiskemarked?
At det var?
Hva?
- Si det en gang til! - Dette er ikke et fiskemarked!
Vi har ikke tid til å krangle. Det er flaks at pappa lever!
Demp deg, han kan høre deg. La oss gå inn. Kom.
Vent!
Et øyeblikk.
- Hva? - Hva?
Burde vi ikke si klart ifra?
Hva?
Til pappa.
Se hva all denne nølingen har ført til.
Være bestemte.
Og si hva?
At han har blitt mye eldre enn han tror?
- At han har blitt senil? - Sakiko!
Han kan høre deg!
Det begynner å bli kaldt! La oss skynde oss inn!
Det er jammen kaldt!
Hva? Sov du der, pappa?
Huset har da ikke brent ned.
Alle fire trengte ikke å komme.
Vel, pappa.
Innser du hvor mye du skylder mamma nå?
Hun helte alltid vann i askebegrene.
Det er sant.
Og hun la vekk alle disse putene med en gang gjestene dro.
Kvinner burde være de etterlatte, ikke menn.
Menn bør ikke bli etterlatte.
- Pappa, vi må ta en prat. - Vi tar det i morgen.
Hvor skal du sove nå?
Det andre rommet.
- Uten madrass? - Jeg har en gjestemadrass.
- Jeg skal... - Det går bra.
- Men du kan... - Jeg sa at det går bra!
Der er den staheten.
Pappa!
Vi måtte be naboene om unnskyldning. Skjønner du ikke?
- Det er ikke så farlig. - Det er det!
Du kunne jo sagt "Unnskyld" eller "Takk"?
- Det er da det minste... - Det holder.
La oss få dette overstått.
- Er det et forkle et sted? - Underlagene må byttes ut.
De bør koste 10 000 yen per stykk. Så 60 000 til sammen.
Sakiko, du må snakke med oss før du gjør noe.
Jeg sa ikke at jeg skal betale alt! Ikke vær så mistenksom.
- Jeg blir bekymret. - Ekkelt!
Det går bra med Hide nå, men karrieren blir kort om han blir skadd.
Noe galt med en kort og fin karriere?
Jeg så Rocky II her om dagen, og...
Med hvem?
- Spiller det noen rolle? - Sikkert med Mr. Katsumata.
- Men hovedpersonen var lutfattig. - Kommer dere to overens?
- Det lurer jeg og på. - Men plutselig blir han mester.
- Og begynner å sløse med pengene. - Makiko, hjelper du meg?
Han kjøper et stort hus og en flott bil.
Virker bedre enn å være redd for å gjøre noe som helst.
Han er i det minste menneskelig!
- Hvem, mener du? - Kan vi ikke gjøre dette i morgen?
- Vi blir aldri ferdige. - Skal vi sove?
- Eller drikke te? - Hvem mente du?
- Hvem er redd for å gjøre noe? - Det holder!
- Hvem? - Hold fred, eller dra hjem!
Dere to yngre er så ubekymrede.
Er dere ikke bekymret for pappa?
Vi har ikke tid til Rocky eller Lockheed.
Her holder ikke.
- Hørte du? Rocky eller Lockheed? - Jøss.
Hvem er det som tøyser nå?
Så hva synes dere to eldre?
Det er...
Du vet.
Vi kan ikke se naboene i øynene hvis vi ikke gjør noe.
Skal han bo hos en av oss?
- Eller skal en av oss bo her? - Jeg kan ikke det.
- Jeg har baby og svigerfamilie. - Men du har plass.
Tsunako har mest plass!
Nei, jeg kan ikke ha en gretten gammel mann i hus.
Da stikker studentene mine.
Jaså, studentene dine?
- Mannlige studenter da. - Makiko!
- Kommer! - Selvsagt er det menn.
Enten det er shamisen eller ikebana,
holder det ikke med bare menn eller bare kvinner.
Hvis du har én mannlig elev, vil det komme flere kvinner.
- Jøss, Tsunako svetter. - Ja, jeg nærmer meg overgangsalderen.
- Selvsagt svetter jeg. - Du ser ikke sånn ut.
I mørket ser nok Takiko eldre ut.
Ikke si det til noen som er forelsket!
Vel, det er sannheten.
Du er nok den saftigste, Tsunako.
Hun er ikke en reddik som skal rives.
Apropos reddiker.
Jeg hadde en sånn "rottereddik" nylig.
De har samme farge som en rotte, men rynkete som en reddik.
De er ikke saftige, men de er sterke.
Det er alt jeg er. En rottereddik.
Men de smaker godt. Og de passer godt til nudler.
Tipper Mr. Detektivbyrå sier det. "Hun er kanskje ikke mye å se på..."
"Men hun smaker godt."
Hva er det du sier?
- Ha deg vekk! - Hei!
Skjerp dere! Utrolig...
- Groviser får du ta hjemme. - Fint, vi liker groviser.
Med fire søstre er det så mange hindre som må forseres.
Hva gjør du?
Slutt å dytte, for pokker!
- Hvem av oss er hinderet? - Løft.
Hva? Skal jeg løfte?
Vent litt.
Vi må løfte denne. Løft! Hei, hjelp!
Pass på.
Hva er det med deg?
- Slutt! - Det var ikke min feil!
Nå sitter søppelposene fast.
Jeg nekter å tro det. Ekkelt!
Herregud...
Pass, et insekt!
- Vent, det er ikke et insekt. - Det er brennmerker.
Du skremte meg.
Det var et høyt sukk.
Folk med fremstående neser sukker høyere.
Det var nytt for meg.
Du tenker på snorking.
Jøss, hør Sakiko.
Hun er jammen ubekymret.
Hun er utslitt av ammingen og svigermoren.
I så fall, ikke inviter henne.
Du burde ikke snakke sånn.
Vi er jo søsken, tross alt.
Sånn! Den er på!
- Er det ikke for lyst? - Hva?
- Det er 100 watt. - 60 holder.
Dette er lettere for øynene hans når han leser avisen.
Kom igjen, Sakiko. Du blir forkjølet.
Hvis ikke for det som skjedde...
...ville mamma fortsatt levd?
Hvis pappa aldri hadde en elskerinne,
og mamma ikke hadde kollapset foran den kvinnens leilighet...
Hennes tid var kommet.
Selv om det ikke hadde skjedd, ville hun dødd først og etterlatt seg ham.
Det er slik skjebnen fungerer.
Der tar du feil.
Hva?
Du var ikke der da hun kollapset.
Nei, men...
Jeg vil aldri glemme mammas ansikt da.
Den kvinnen...
Hva het hun?
Pappas...
Tomoko. Tomoko Tsuchiya.
Tror du de fortsatt er sammen?
Nei. Giftet ikke hun seg på nytt?
Jeg vet ikke helt.
Kan folk bare kutte bånd så brått?
Vel,
det kommer vel an på personen.
Du kan ikke det.
Du kan ikke kutte dem.
Man vet jo aldri.
Jeg mener,
jeg trodde alltid at faren vår ikke var den typen.
Kom hit.
Pappa har gjort det en gang før også.
Hva?
Jeg tror det var etter krigen.
Det var en tid da han tjente ekstra ved å jobbe i metallindustrien.
- Da var jeg ikke født. - Ikke jeg heller.
Det var en kvinne da.
Hun var krigsenke med en liten svartebørsrestaurant.
Hun som gikk med de glorete kreppbuksene?
La du merke til det?
Ja.
En natt jeg sto opp for å gå på do, hørte jeg mamma bruke kvernsteinen.
Hun malte hvete hun hadde fått tilsendt fra landsbygda.
Den rumlende knirkelyden.
Knirk, knirk, om og om igjen.
Hun hadde et nifst ansiktsuttrykk.
Selv som barn,
skjønte jeg at pappa må være hjemme hos den kvinnen.
- Hva? - Hva?
- Pappa! - Nei!
Dette er ditt eget hus, pappa.
Du trenger ikke å snike deg rundt i mørket for å ta en drink.
Du kan ikke fortsette å bo alene.
Hvis du starter en ny brann, vil ikke en unnskyldning være nok.
Dette er ikke et isolert gårdshus.
- Jeg må bare slutte å røyke! - Hva?
Vær forsiktig!
Kom igjen! Tørk av føttene i det minste.
Tørk av dine egne føtter først.
Det stinker av alkohol.
Vri opp kluten i badekaret.
Hva?
- Pappa! - Pappa.
Du trengte ikke å kaste dem.
Har han et lager med alkohol eller noe?
Det er på tide.
Våkn opp.
Ja.
Kan ikke sluntre unna nå.
Jeg gjør det.
Bruker du pyjamas i senga?
Ja.
Løgner.
Du sov naken.
Hva om skuldermusklene dine stivner?
Da betaler jeg boten.
Gråt Katsutoshi i løpet av natten?
Han våknet en gang, og moren min fikk ham til å sove.
Si til henne at jeg kommer hjem i ettermiddag.
Hvordan går det der?
Han har bare brent opp madrassen og underlaget.
Søstrene mine overdriver litt.
Er i dag en av pappas arbeidsdager?
Nei, det er det ikke.
Han ville vel ikke møte oss.
Det går bra. Du bekymrer deg for mye.
- Ja, men... - Mennesker er skamløse.
De kan skjemme seg ut og glemme det like fort.
Vi fikk ikke tatt praten vår,
men pappa vil nok være forsiktig en stund.
Det er bedre å snakke rolig med ham når det ikke skjer så mye.
Akkurat nå er han trengt opp i et hjørne.
Å, jeg holdt på å glemme.
Jeg tar Oshima Tsumugi-kimonoen med meg.
Oshima Tsumugi? Den flerfargede?
Mamma sa jeg kunne få den.
Vent, den med fyrverkerimønsteret?
- Det sa hun til meg også. - Det er krysantemum, ikke fyrverkeri.
Hva? Er du sikker?
Det var favoritten min.
- Ingen av dere bruker kimono! - Jo, ved formelle anledninger.
Det er ikke formelle klær.
Ved nyttår, da.
Er ikke det mammas dyreste?
Jeg trenger den til forretningsmøter!
Kan vi ikke fordele alt på en gang?
Mammas...
- Arvegjenstander? - Ja.
Pappa sa vi skulle bestemme oss imellom.
Hva?
- Pappa sa... å bestemme oss imellom! - Pappa?
Hvem er det?
Vent.
Vedder på at det er Takao.
Jeg ba ham ikke komme, men han tror ikke at vi får gjort noe uten ham.
Jeg kommer!
Det ante meg at du ville dukke opp.
Å, kjære. Du skulle...
Hvorfor er den så stram? Sånn!
Hallo.
Det var leit å høre...
Kom inn.
Mr. Katsumata!
Kom inn!
Beklager forstyrrelsen.
Ikke overrask meg slik.
Hvorfor er du her?
Altså...
Vi hadde akkurat kommet tilbake til Takikos leilighet
da telefonen ringte.
Kom dere hjem sammen?
Vent, betyr det...
Det er ikke det!
- Han fulgte meg hjem etter filmen. - Jeg visste det! Dere så Rocky sammen!
- Hvorfor må du vri på alt? - Ikke bli så opprørt.
- Ta en omelett. - Hvorfor er du her?
Den har sardiner.
Hvorfor er du her?
- "Hvorfor?" Altså... - Han ville sjekke at alt var bra.
Ja. Det er mer enn enkelte andre.
Men du kan ikke bare dukke opp når du vil.
Jeg fatter ikke hvordan han holder ut med deg.
Jeg ville ha dumpet henne.
Jeg kan ikke være kresen.
Det var ikke sånn jeg mente det.
- Når det gjelder meg. - Når det gjelder deg?
- Hørte dere? - Når det gjelder ham?
- Hva gjelder ham selv? - Han kan ikke være kresen.
Pappa har dratt alt.
Hvem er det? Mamma?
Har han dratt på jobb alt?
Jeg antar det.
Når da? Han var vel hjemme i går kveld?
Hallo?
Jeg la meg tidlig, så...
- Hei, var pappa... - La meg snakke.
- Jeg snakker! - Hei, mamma.
Er det deg, Yoko?
Jeg har time i Ochanomizu i dag. Kan jeg gå på kino med pappa etterpå?
Hva sa han?
Ikke rør. Han sa ok.
Ikke kom for sent hjem.
Forresten, si til faren din at jeg er sint på ham, ok?
Si det selv!
Ikke rør, sa jeg!
Hva? Var du hjemme, pappa?
- Var det mamma? - Skal jeg ringe henne?
Nei, det går bra.
Hun sa hun er sint på deg.
Hva gjorde du, pappa?
Ingenting dere unger trenger å vite.
"When I Kissed The Teacher",
"Dancing Queen", "My Love, My Life."
En gang til!
Den vant jeg.
En gang til!
Stein, saks, papir!
- Valgte du den? - Da tar jeg denne.
Du tar alle de gode.
Ok, neste.
- Sakiko. - Vel...
Jeg tror jeg står over.
- Vil du ikke ha noen? - De to var de beste.
Alt annet er for gammelt og slitt til å brukes.
Arvegjenstander skal ikke brukes.
Ja, det er ting penger ikke kan kjøpe.
Verst for henne hvis hun ikke vil ha dem.
Bare se. Hva med denne, en ishikiate?
Hva er en "nishikiate"?
- Ishikiate. - Ishikiate.
- "Ishiki", ikke "nishiki". - Hva er en ishikiate?
- Vet du ikke? - Nei.
Du bruker den for å dekke rumpa.
Se. Mamma lappet til og med sin.
Hun gjorde husarbeid hele natten.
Hele sitt liv gjorde hun ikke annet enn å jobbe.
Hva?
- Hva er dette? - Herregud!
Ekkelt! Ikke se!
- Jøss! - Få dem vekk! De er motbydelige!
Ikke ødelegg dem.
Få dem vekk, sa jeg!
- Ja, men... - Er det noe galt?
Ikke se!
Han ser allerede.
Dette er en mannefri sone!
Dette er da egentlig lagd for menn?
Hvorfor i huleste var disse greiene der?
De er mammas.
Det kan umulig være hennes.
Hun tok dem med inn i ekteskapet.
Jeg har hørt om det før. I gamle dager...
Det har jeg også hørt.
I stedet for seksualopplæring
legger mødre dem i sine døtres garderobe.
Jøss.
Så disse er ment for kvinner?
Jeg trodde aldri vi ville finne dem her.
Tanken på at en av foreldrene mine har hatt disse liggende i flere tiår...
Tror du pappa visste det?
Nei, det tviler jeg på.
Kom igjen, de selger ris tiltenkt hæren på supermarkedet.
Du kan få 10 kg for 4850 yen.
Ingen følger alle trafikkregler.
Du må være mer fleksibel.
Din filial i Kyushu er den eneste med nedgang i salg.
Hvordan kan naturlig australsk ull tape for et masseprodusert produkt?
Prisen?
- Hvis det stemte... - Mr. Satomi.
Det er nok ikke lett, men gjør det du kan. Ok?
Ja. Adjø.
Hallo, sir.
Jeg trengte en pause. Skal vi gå ut?
Det er bra her.
Å? Miss Akagi. Møterommet.
Ja, sir.
Vel, da...
Jeg prøver å slutte å røyke.
Takk.
De holdt deg nok travel.
Hadde jeg sett dette komme, ville jeg ikke hatt fire.
Spesielt ikke fire jenter, ikke sant?
Helt riktig.
Tipper at du stadig tenkte at neste ville bli en gutt.
Det var heller moren deres som tenkte det.
Var det en skam for henne å ikke ha en arving?
I gamle dager.
- Er noe galt? - Nei, jeg stakk bare innom.
Velkommen, sir.
Det holder ikke for ham. Lag grønn te.
Nei, det går bra.
Unnskyld.
Beklager det.
Mange takk.
Går det bra på jobb?
Kunne vært både bedre og verre.
Det får være bra nok.
Det hjelper ikke å være ambisiøs.
Med litt mer ambisjoner kunne du vel ha klatret høyere?
Hvem vet.
Jeg husker ikke.
- Sir. - Ja?
- Vil du bo hos oss? - Hva?
Vi har ikke mye plass, men...
Jeg vil dø i mitt eget hjem.
Slå!
Det er glimrende.
La oss gjøre intervjuet her borte.
Vi tar bilder av deg mens du svarer, så sitt vendt mot meg.
Først av alt,
som en mesters kone, hva er du mest fokusert på?
Det må være dietten hans.
Jeg har kjøpt en bok for å telle kalorier.
Skjønner. Og dere har fortsatt bare ett barn?
Vi har en stor baby som holder meg travel.
Og navnet hans betyr "seier"?
Ja. Katsutoshi.
Det er vel tabu å bruke ordet "tap"?
Jeg bruker ikke engang ordet "slå ned".
Bare på butikken.
"Sir, kan du slå ned denne prisen?"
Så da,
hva med "andre" aktiviteter?
- Andre? - Du vet...
Nattlige aktiviteter.
- Si at jeg er en mester der også. - Jøss!
Jeg er ikke så sikker.
Vi er fortsatt på runde seks.
Mange takk.
Noen skjønnhetstips?
- Skjønnhet? - Ja!
Masukawa restaurant.
Hallo? Dette er Masukawa.
Kjære! Det er til deg.
Jaså?
Hvem er det?
Ja, hallo?
Hva gjør vi med det lakkerte serviset?
Heiando ber oss om å bestille tidlig.
Kjøkkenpersonalet er røffere med det nå enn i gamle dager.
For noe styr.
Prisene er vanvittige.
Hva er det?
Du trenger mynter, ikke sant?
Det må være alderen min.
Skuldrene mine stivner hvis jeg har vekslepenger i lomma,
Men du lovte!
Det er jobb. Sånn er det.
Velkommen.
Ingen te til henne, Miss Akagi.
Familiemedlemmer får vann.
Er han sånn hjemme?
Vet ikke, jeg må se på ham litt lenger.
Hvordan kan jeg jobbe når du ser på meg sånn?
Her. Gå og kjøp kake med vennene dine.
De har dratt hjem allerede.
Jeg fikk et viktig møte! Vi gjør det neste gang.
Jeg ville også se den filmen.
- Hva? Virkelig? - Ja.
Er det greit for deg?
Jeg har ikke alltid planer.
Vil du gå med henne?
Ja.
Min mann er takknemlig for din støtte.
Jeg er også takknemlig.
Kan jeg hjelpe deg?
Jeg tilbringer kvelden med Yoko, i stedet for Mr. Satomi.
Det er ikke noe problem?
Nei, jeg har uansett fri i kveld.
Sier du det?
Hun er et barn, så ramen eller hamburger holder.
Jeg skal prøve å få henne hjem i tide.
Beklager bryderiet.
Greit.
Bra...
Hva om du blir bortført av en UFO?
- Unnskyld. - Han var da søt?
- Dagens forretter. - Du trenger ingen spesielle ferdigheter.
Fint om du kan maskinskriving eller stenografi,
men de fleste sekretærer kan ikke det ennå.
Vil du bli sekretær?
Ja, det høres glamorøst ut.
Vi blir ofte misforstått.
Det japanske ordet hisho høres mistenkelig ut.
"Secretary" på engelsk høres fint ut.
Det er som å si "toilet".
Toilets er "skylt ned", men et japansk benjo er "pumpet".
Perfekt middagssamtale, ikke sant?
De er nydelige! Takk.
Noen fikk blomster. Så fine.
Kanskje det er bryllupsdagen deres.
Hva med moren og faren din?
De er et snodig par.
Hvordan da?
De diskuterer de små tingene.
Som hvilken insektspray som ikke lukter vondt.
Men de snakker ikke om viktige ting.
De utsetter det.
Viktige ting?
Hva?
Som affærer og sånt.
Hvem har affærer? Faren din?
Moren din?
Har faren min en affære?
Det er vanligvis mannen.
Bestefaren min er 70, men han har en elskerinne.
Men de har slått opp.
Japan går visst fremover.
Snart vil kanskje også sekretærer bli akseptert.
Som vannklosetter?
Kjøpte Miss Akagi denne til deg?
Hun sa det er en gave.
Hva snakket dere om?
Mye forskjellig.
Familien vår.
Hun spurte om deg også.
Hun er ganske glamorøs.
Beina hennes er smekre og silkeglatte.
Alle kvinner er sånn når de er unge.
Var dine også, mamma?
Silkeglatte.
Du?
Ja?
Hvis kjærligheten vår skulle svinne hen, så la oss slå opp.
Hva?
Du vet.
Hvis vi ikke elsker hverandre, tvinger vi oss ikke til å holde sammen.
Hvorfor kom du på dette?
Jeg fikk høre fra Tsunako
at faren min hadde et annet forhold før jeg ble født.
Mener du en annen kvinne enn denne gang?
Ja. Lenge før det.
Han hadde en annen kvinne, men da han kom hjem,
ville han og mamma...
Er det ikke litt trist?
De tvang seg selv, bare fordi de ville ha en gutt.
Kanskje det ikke var tvungent.
Hva? Tror du det?
Ja.
De elsket nok virkelig hverandre.
Så ikke la det plage deg.
Du ble født av foreldre som ville ha deg også.
Det plager meg ikke!
Har jeg sagt det?
Nei, du har ikke det. Men jeg kan se det på deg.
Jeg er bokser. Jeg må være observant.
Jeg burde ha tatt en av mammas kimonoer.
Jeg hadde ikke ønsket at dere jenter skal komme, hvis jeg var faren deres.
Dere fire kan ikke komme ilende hver gang det skjer noe.
Det hadde vært bedre om bare du og jeg dro dit alene.
Hvis vi gjorde det, måtte vi ha tatt ansvar.
Noe galt med det? Det er greit for meg.
Hva om han hadde en leieboer?
En som ikke er familie, som kunne vasket huset.
En mann, selvsagt.
Faren din ville ikke likt å måtte småprate.
En som ikke prater så mye.
Tenker du på noen?
Mr. Katsumata.
Takiko må snart gifte seg.
Det er godt planlagt.
Alle kvinner tenker langt fremover.
Jaså? Skremmende.
Så sekretæren din, Ms. Akagi...
Jeg kjenner ikke igjen kimonoen.
Var det din mors?
Lukter den muggent?
Lite grann.
Da vi så gjennom kimonoene hennes, fant vi en overraskelse.
Sparepenger?
Hva var det?
Malerier.
Malerier?
Hva slags?
Du vet...
Mange?
Fire, eller var det fem?
Hvordan reagerte alle? Spesielt Takiko.
Mens faren min rotet rundt,
ventet moren min på ham om natten.
Vi trodde hun var en som kunne styre de lystene.
Men mamma...
...gjemte de maleriene i en klesskuff.
Hun fikk dem som 19-årig brud og beholdt dem til hun døde!
Hvis de lå i klesskuffen hennes, så var de her inne også.
Mamma...
Hvor er de maleriene nå?
Vi lot dem være der.
De er fortsatt våkne.
Ungene.
Ja, jeg kommer.
Hvem er det?
Det er meg.
Jeg måtte bare se deg.
Jeg også.
Jeg kan ikke.
Du sa du ikke ville bruke det ordet.
Jeg kan virkelig ikke.
For akkurat nå har jeg på en ansiktsmaske.
Jeg vil gjerne se.
Neste gang.
God natt.
Tekst: Geir Amundsen