Är han...
- Säg inte att han... - Han skrev ut sig.
- Skrev ut sig? - Ja, jag blev också förvånad.
Jag åt för fort för att hinna hit, så jag fick hicka.
När jag såg sängen tänkte jag: "Nej, han är död."
Och hickan slutade.
Säg inget som kan leda till otur.
Som om du inte tänkte exakt samma sak.
Åh, nej. Hickan är kvar.
- Jag undrar om han verkligen är bättre. - Det tror jag inte.
De sa att han krävde att få åka hem. De var tvungna att skriva ut honom.
Men de visste att vi...
Bu!
På allvar? Den försvinner inte så lätt.
Visst.
Om han skulle skriva ut sig kunde Sakiko åtminstone ha ringt.
Det var hon som sa att vi skulle komma idag.
- Hon har aldrig tänkt på andra. - Vissa saker förändras aldrig.
Jag önskar att jag inte hade köpt så dyra rosor.
Jag då? Jordgubbarna kostade 300 yen styck.
Hur går det med huvudet?
Huvudet, Hide?
Har du ont?
Nej.
Ska jag be din mamma att sluta?
- Jag är tacksam. - Va?
Jag är tacksam för dem.
Ja, jag kommer.
Ja, jag kommer. Jag kommer.
Jag vet...
Vänta lite.
- Vänta, Hide! Lägg ner den! - Flytta på dig!
Rör mig inte!
- Håll tyst! - Hide!
Sluta, allihop!
Hide!
Skicka hem dem.
- Hur kan du säga så? De... - Gå hem!
- Försvinn! - Hide!
Det var ju du som bad mig att be för dig!
- Försvinn! - Jag är hemskt ledsen!
Sluta, Hide! Sluta, sa jag! Hide!
Varför... Hide!
- Försvinn! Ut! - Sluta!
- Jag är hemskt ledsen! - Sluta, Hide!
- Sluta! - Försvinn!
- Förlåt oss! - Försvinn, sa jag!
Aj!
Makiko?
Kom...
Det är hans mammas fel.
Han har varit nervös sen han skrevs ut, men de mässar som om det är en konsert.
Om han inte hade gjort det hade jag gjort det själv.
Men ändå...
I hans yrke behöver man slåss för att överleva.
Det går inte bort. Jag betalar för det.
Det är ingen fara.
- Var det okej att han skrev ut sig? - Han mår bra.
Om han får vila lite kan han försvara titeln i vår.
- Hur är det med Takiko? Har hon mjuknat? - Ja.
Jag förstår. Då går det framåt.
Jag undrar hur hon ser ut för att få Katsumatas uppmärksamhet.
Berätta inte för Takiko om idag.
Jag vill inte henne när hon är nygift.
Jag är hemma.
Jag kan göra det där.
- Jaså? - Bättre än du, åtminstone.
Homerun!
Definitivt en homerun. Utanför planen.
Det ser bra ut... tror jag.
Vem filmade det här?
Va? Hej, mamma.
Du är tillbaka.
Vem filmade det här? Er pappa?
Självklart var det inte jag.
Det var Kimi från tennisklubben. Hon tar med kameran och filmar överallt.
Hur var det på sjukhuset?
Du har inte sagt att du spelar tennis med fröken Akagi.
- Jo. - Nej, det har du inte.
- Det har jag sagt. - När då?
När du stickade.
Jag har sagt att jag inte hör när jag räknar maskor.
- Och jag tror dig ändå inte. - Än sen? Hon har inte gjort nåt fel.
Hon är så häftig.
- Det är som striptease. - Va?
Det är ingen striptease.
Måste man ha så kort kjol när man spelar?
Hur är det fel att spela tennis med pappas sekreterare?
- Jag sa inte att det var fel. Du måste... - Hur var det på sjukhuset? Mår han bra?
- Han hade redan skrivit ut sig. - Det är väl bra?
Nej, det är det inte.
Sakiko ville inte att vi skulle se, så hon tvingade honom att åka hem.
- Se vad då? Är Jinnai... - Han är inte normal. Han kastade...
Vad är det för dag idag?
Hur så?
Det är varken en högtid eller din födelsedag. Så snart jag är ute...
Han smakade bara på skummet. Visst?
- Ja. - Du ska alltid vara så hygglig!
Du...
Det är klart att det blir problem med fyra systrar.
Men du kan inte ta med dig det hem.
Det är inte vi som har gjort nåt.
Inte det?
- Ursäkta mig. - Så klart.
- Den sitter fast. - Den brukar fastna.
Den rör sig inte alls. Jag undrar varför. Om jag drar så här...
Ser du vad som händer?
Ni måste knuffa tills ni hör ett ljud. Det finns ett knep. Ska jag...
- Ett, två, tre. - Ett, två, tre.
Den satt hårt.
Tack.
De behöver visst inte min hjälp.
- Jag är klar med badet. Vem står på tur? - Jag!
Nej, jag. Det är äckligt efter dig.
Du...
Har du hittat en man åt Tsunako?
Det är lätt att hitta en partner åt en 50-årig man.
Men en 50-årig kvinna...
Hon är faktiskt inte ens 50.
Det går inte bort.
- En fläck? - Ja, från en mandarin.
- Fruktfläckar är svåra att få bort. - Ja, verkligen.
Jag tyckte om den här rocken.
- Stäng fönstret. Det blir kallt. - Förlåt.
Träffar hon fortfarande restaurangägaren?
Varför skulle jag annars be dig hitta en partner?
Vill du att hon ska göra slut?
Blir det inte ensamt att ha hemligheter hela livet?
Om hon visste att de skulle kunna gifta sig vore det en sak.
Men hennes älskare har varit gift i 20 eller 30 år.
Det blir inte lätt för honom att skilja sig och gifta om sig.
Eller hur?
Traditionellt sett stämmer det.
Tsunako kan inte fortsätta så här.
Ta den till kemtvätten.
Ursäkta?
- Välkommen. - Katsumata. Vi pratade på telefon.
Tack för att ni kom. Jag vet att det är kallt. Kom in.
Ursäkta.
Den här vägen.
Jag letade genom våra kontakter inför att skicka nyårshälsningar,
och så hittade jag ert kort.
Ja, jag kom hit en gång.
- Jag hade ett möte med herr Satomi. - Jaha.
Har ni ert kontor i Aoyama?
Jag skulle inte kalla det ett kontor, men ja.
Vilka slags ärenden har ni mest?
Ja... Jag skulle säga att över hälften är otrohetsutredningar.
Annars handlar det om att leta efter folks gamla föräldrar och sånt.
Jag har nåt som jag skulle få undersökt.
Vill ni anlita mig?
Ja, gärna.
Vad gäller saken?
Jag har inte ätit sukiyaki på evigheter. Har du en korkskruv?
Jag fattar ändå inte. Varför dölja om Jinnai mår dåligt?
- Vi är ju systrar. - Det är för att vi är systrar.
Det hade varit annorlunda om vi var män, men vi är kvinnor.
Du har nog rätt.
Du är den sista hon vill ska se henne när hon har det svårt, Takiko.
- Absolut. - Hur så?
Vi är nära i ålder och vi delade alltid rum.
- Ni bråkade alltid. - Bråkade? Aldrig.
Du var bäst i din klass, men du fick aldrig några kärleksbrev.
Sakiko var aldrig duktig i skolan, men pojkarna älskade henne.
Jag fick visst kärleksbrev. Jag sa bara inget.
Det var bara ett exempel.
Hon sågs alltid som misslyckad,
så när Jinnai blev framgångsrik levde hon upp och hämnades för 20 år.
Hon klättrade högt och nu har hon fallit.
Det är för sent att ta nåt tillbaka.
Dessutom verkar du ha det bra nu också.
Hon vill inte höra: "Vad var det jag sa?"
Jag skulle inte säga det.
Ingen är dum nog att säga det högt, men hon antar att det är så du känner.
Människor blir cyniska när det går dåligt.
Har du inget att säga?
Jo... men ni pratar så fort. När jag har öppnat munnen har ni gått vidare.
- Jag får ingen sil i vädret. - "Syl" heter det.
Det spelar väl ingen roll.
- Han låter dum. - Det är ju samma sak.
- Du är så rigid, Sakiko. - Ge Tsunako en öl.
- Öl? - Jag vill ha vin.
- Jag tar gärna en öl. - Varsågod.
Då lägger vi i lite fett...
- Ja! - Jag älskar det ljudet.
Det härliga fräsandet.
- Potatis! - Potatis!
Mamma hade alltid det i sukikyaki!
Jag har längtat efter det.
- Gör du det inte hemma? - Takao säger att det blir för sött.
Min man sa också det.
Han har gått bort. Nu kan du väl göra det?
- Inte inför hans foto. - Har det inte gått tillräckligt lång tid?
- Sojan, älskling. - Javisst.
- "Sojan, älskling." Så gulligt! - "Sojan, älskling."
Livet är som en bergochdalbana.
Det går långsamt uppåt och så skriker man på väg ner.
- Säkert för detektiver också. - Tsunako...
Det är sant att vi knappt håller oss flytande, än mindre simmar.
Är inte det bättre i längden?
Kanske, men lite mer pengar hade inte skadat.
Får du inga lockande erbjudanden i ditt jobb?
Vissa människor har lös moral, men han är hopplös när det gäller sånt.
Varsågoda.
Det ser gott ut. Det är från den där slaktaren.
- På hörnet? - Ja.
Var det inte dyrt?
- Det är den bästa biten. - Så gott!
Det ska bli så gott.
På tal om det...
- Det räcker. - Va? Redan?
- Om köttet är gott... - På tal om det...
- Varsågod. - Det smakar bättre lättstekt.
Jag provar också.
- Jag fick ett erbjudande... - Jättegott!
Får jag fortsätta?
- Va? - Va?
- Jo... - Ska vi ha grönsaker?
Idag...
Det var verkligen gott.
- Jag kanske tar lite ris ändå. - Gott, va?
Det här är...
- Va? - Vad är det?
- Lite mer. - Det är pengar!
Va?
- 50 000 yen? - 50 000 yen?
En kvinna bad mig undersöka hennes mans affär för en extra bonus.
- Hon måste använda hemliga besparingar. - Är hon desperat?
Ännu mer?
- 100 000 yen? - 100 000 yen?
Fick du två fall på samma dag?
Vilken jackpot.
Va?
- Jackpot. - Jaha, jackpot.
Var den andra också en gift kvinna?
Det var en man.
- En man? - En man, va?
- Den här kvinnans man. - Hennes man?
Han sprang efter mig när jag gick.
Och sen...
- Jag förstår. - Han ville stoppa dig.
- "Vi är ju män. Var barmhärtig." - "Låtsas att det aldrig hände."
- Han är också desperat. - Men hon kommer att få veta.
Frun betalade 50 000 och mannen betalade 100 000.
- Det är ju jätteroligt! - Nå? Tänker du ta dig an fallet?
Jag... funderar fortfarande. Jag kan inte bestämma mig.
Ur ett ekonomiskt perspektiv är det bättre att ge tillbaka de 50 000.
- Du behåller dem väl inte, Katsumata? - Kallar du honom fortfarande det?
Jag lämnar tillbaka dem.
Om jag skulle göra nåt oetiskt, så...
Undrar var hon fick pengarna från. Vad gör kvinnan?
Hon är gift med ägaren till Masukawa-restaurangen.
Jaha, de!
Gjorde inte du ikebana åt dem?
Jo... Jo, det gjorde jag.
Du borde definitivt ta dig an fallet.
Det är ju en detektivs jobb, eller hur?
Har frun ingen aning om vem älskarinnan är?
Det verkar så.
Hon trodde att det hade tagit slut, men de verkar träffas igen.
Det börjar bli varmt här inne.
Vi står i tacksamhetsskuld. Det vore fel att inte göra det.
Ja, väldigt fel!
Om du gör det leder det till bråk.
Var det inte du som sa att han självklart borde ta sig an fallet?
Vad är det med dig? Varför kacklar du så? Det här är väl inte roligt?
- Jag behöver nåt att dricka, Takiko. - Det har du redan.
Nej, jag behöver varm saké.
Du vet den där saké-kannan med lyckoträdet på?
- Jag hämtar den. - Nej, du vet inte var du ska leta.
Bara Takiko vet.
- Jag hittar den inte på beställning. - Det går väl bra med vilken som helst?
Lyckokannan!
Den är i det skåpet. Du vet var. Skynda!
Man kan bara dricka varm saké till sukiyaki. Jag vill ha saké.
Ja, jag går väl.
Vad gör du?
Det där är...
Säg att han hade en älskarinna, men att det tog slut.
- Men Tsunako... - Det är jag! Jag är älskarinnan.
Säg till fru 50 000 att du har hört rykten om att älskarinnan ska gifta om sig.
- Rykten? På allvar? - Vad är det med er två?
- Reta honom inte. - Det gör vi inte!
- Då tror han att jag inte vill ha nåt. - Välj fort, då.
- Det är ju den 24:e - Tomten måste få veta snart.
- Ja, ni vill inte att han får bråttom. - Den här, tack.
Javisst.
- Var det allt? Hej då. - Hej då!
Sakiko.
Vi är ledsna för all uppståndelse.
"Krya på dig"?
- Sakiko... - Jag ser att du har läppstift, Takiko.
Och parfym.
- Du har förändrats. - Sakiko...
Om du har gått så långt, varför inte skaffa nya glasögon också?
Det finns väldigt snitsiga med rosa bågar.
Ska vi gå ut?
Min svärmor och bebisen väntar där ute.
Alla väntar... på lilla mig.
- Hur går det med herr Katsumata och pappa? - Bara bra.
Jaså? Så bra.
Du!
- Det kanske inte är min sak... - Hej då!
Heja, Hide!
- Bra jobbat, Hide. - Heja, Jinnai!
Bra jobbat.
- Kan jag få en autograf? - Titta hit, Hide!
Matchen är om en vecka, herr Jinnai. Känner ni er redo?
Match? Vilken match?
Jaså, min?
Och... vem ska jag möta nu igen?
Robert, just det.
Mitt mål är att bli världsmästare. Robert är ett steg på vägen.
Men Robert är i bra form. Han har vunnit på knockout fyra gånger.
Ja, jag såg det på video. Han är snabb.
Jag blev rädd, men sen såg jag att jag hade på snabbspolning.
- Så ni är inte orolig? - Orolig?
Jag hanterar oro...
...med det här.
Se till att få med det här. De är min nästa sponsor.
- Tack för er tid. - Tack.
Tack, allihop.
Tack.
Jag väntade mig ingen expressleverans. Jag hade ingen aning om vad det var.
Så det kom fram?
Jag trodde att du skämtade. Menar du allvar?
Ja, absolut.
En...
Och sen en rät...
Okej... Förlåt. Jag måste hitta ett bra ställe att sluta.
Är din stickning viktigare än att hitta en ny man åt mig?
Det är ett mönster, okej? En...
Hallå?
Tsunako?
Tennis?
Ser det ut som en basebolldräkt?
Pratar alla gymnasieelever så nu för tiden? Säg bara ja eller nej.
Det är väl uppenbart?
- Med vem? - Med Keiko Akagi.
Nej, inte med henne. Keiko jobbar ju. Hon är bara ledig på helger.
Sen när använder ni varandras förnamn?
Såg du fotot?
Ja, jag tog mig friheten att betrakta det.
Och vad är ditt utlåtande?
Han verkar vara en fin gentleman.
Hans CV ser bra ut, och hans barn har flyttat hemifrån.
Kommer det att komma ett "men"?
Föredrar du fortfarande herr 100 000 yen?
- Var inte dum. - Jag ska visa den för Keiko.
- Jag menar fröken Keiko Akagi. - Vänta.
Ta med dig jackan!
Hej då!
Är det här inte rätt tillfälle?
I april kommer ju Masaki hem från Sendai med sin fru, eller hur?
Jag vet inte om jag ska bo hos dem än.
Även om du inte gör det kommer du att träffa honom oftare i Tokyo.
De döljer det, men barn vet vad deras föräldrar håller på med.
Och jag borde tänka på fru 50 000 yen också.
Jag har inget mer att säga.
Träffa honom en gång åtminstone. Okej?
Du skulle kunna sluta.
Idiot.
Hur kan du säga så?
Bara lite till...
...så har jag allt inom räckhåll.
Jag hatar regn.
Vi bor på översta våningen.
Ju högre upp vi är, desto starkare hör vi regnet.
Ja.
KOTARO TAKEZAWA SHIZUO KATSUMATA
Va?
Ja. Vad är det? Nej. Vi kan inte göra det igen.
Vi sa att det bara skulle bli en gång. Ja.
Va?
Din rackare...
Okej, men det är sista gången. Ja. Hej då.
Var kom du från?
Du lämnade den här där ute.
- Varför tog du inte huvudingången? - Tänk om nån snubblar över den?
Jag fick god laxrom av en av mina elever.
- Och inlagd fisk. - Så trevligt.
- Varsågod. - Tack.
Titta där. Det är mycket mer städat nu.
Med unga människor i huset har huset också blivit yngre.
Du har också blivit yngre.
Trams.
När man väl får pensionärsrabatt är det slut.
Vissa säger att det är då livet börjar.
- Vill du ha lite te? - Nej, tack.
Är du säker?
- Har Makiko berättat? - Va? Jaha, om Sakiko?
- Nej, om mig. - Va?
Jaha. Takao försöker hitta en ny man åt dig.
Ja.
Och?
Du har inte ens tittat.
Ett foto säger väl inget?
Det stämmer säkert.
- Vad tycker du, pappa? - Va?
Jag är lite sent ute.
Hur gammal är du nu?
Folk lever längre nu för tiden.
Det vore väl tråkigt att sitta ensam och sucka i 30 år till?
Och du då?
Män suckar inte.
Det där är ju orättvist.
Så det var det som hände med mamma.
Ja, det är orättvist.
Men är mycket mer orättvisa.
Om du tänker så slipper du bli sårad.
- Lyssna. En tofuförsäljare. - Ja.
- Kommer de fortfarande hit? - Den där gamle mannen blir nog den sista.
Det här är den tråkigaste tiden på dagen.
Va?
Det är tiden då alla går hem.
Du kan väl träffa honom en gång?
Vad letar du efter?
Har vi ingen yoghurt eller pudding?
Skinka duger.
Rör inte skinkan! Den ska vi ha till middag.
Du vill alltid ha mat när läxorna blir svåra.
Jag fattar bara inte matten.
Kan du hjälpa mig med den här?
Hur då?
Den här. Vänta. Glöm det. Kom inte nära med dina kladdiga händer.
- Du bad om hjälp. Bestäm dig. - Gå och gör dina läxor.
Var ska de träffas nånstans?
Hur så? Det är inte du som ska gifta dig.
Kan du svara?
Hallå? Ja, hon är här.
- Vem är det? - Pappa.
Hej, det är jag.
Va? Kan du inte komma ikväll? Men...
Vi har en oväntad revision imorgon. Vi har bokat en ryokan för att jobba hela natten.
Inte alla.
Tack.
Takasawa! Inte den. Bara från och med juli.
Ja, den.
- Du kommer att behöva ombyte. - Nej, det är bara en dag.
Vilken ryokan?
Den ligger i Kagurazaka, nära mahjong-stället. Den heter...
Vilken bokade du?
Tokiwa, Yoshida, nåt sånt.
- Jag kommer hem imorgon. - Jag borde ha tagit skinkan.
Hallå? Tsunako har ju träff med den där mannen ikväll, så...
Mamma!
YOSHIDA RYOKAN
Yoko! Vad gör du här?
Du skrämde mig. Nu är skjortan smutsig.
Du ska väl vara med på Tsunakos träff? Jag kan ta dem.
Går det verkligen bra? Din pappa skulle föredra det.
Då tar jag över spionerandet.
- Spionerandet? - Vi ses!
- Förlåt att ni fick vänta. - Tack.
- Ska vi gå igenom allt på en gång? - Det går fortare.
Då så. Sätt igång.
- Om allt går bra, hinner vi spela mahjong? - Vi tar det en annan dag.
Om det är nåt de vill granska är det detta.
- Här finns inga individuella utgifter... - Yoko!
Va? Vad gör du här?
Mamma bad mig...
Hon bad mig lämna en skjorta.
- Jag kan inte vara den enda som byter om. - Det är väl inte poängen?
Er fru älskar er verkligen.
Tvärtom. Hon är misstänksam.
- Ingen middag eller film ikväll. - Jag vet.
Jag vet inte riktigt vad ni gör, men jobba hårt.
Tack.
Jag tror att hon misstänker mig.
Jag antar att jag inte fick det.
Jag räknade med det här jobbet.
Ingen fara. Jag hittar nåt annat deltidsjobb.
Ja.
Ursäkta!
- Vill ni ha ett jobb nu? - Va?
Tusen yen för tio sekunder.
- Fru Masukawa. - Är herr Masukawa där?
- Ja. Vem är det som ringer? - Jag är redaktör på tidskriften Play Golf.
Play Golf? Vänta lite.
Med såna skuldror och armar kommer du att gå långt. Jag förväntar mig stordåd.
Din mamma är här.
Din mamma.
Linda hårdare.
- God kväll. - God kväll.
- Om två vinster är han världsmästare. - Heja på honom.
- Vilka var de? - Hides sponsorer.
Sponsorer?
På väg in i ringen kommer Japans fjäderviktsmästare, Hidemitsu Jinnai!
Kom igen! Nu gäller det hela världen!
- Kom igen, Jinnai! - Du klarar det!
- Kom igen!
Heja, Hide!
Det är en fjäderviktsmatch i tio ronder. Följ reglerna och boxas rent.
Nudda handskar!
Nu gäller det. Kör hårt.
Nu kör vi.
Kom igen! Vi är på väg mot världsmästerskapet!
Nu kör vi.
Boxas.
Hade du inte nåt du ville prata om?
Prata om?
Ja.
Golf, eller nåt?
Jo, det stämmer.
Har du... Du vet.
Jaha. Jag vet inte om jag har det.
- Jag kommer! - Öppna.
Hur kunde du bara gå hem? Hur tror du att det kändes för mig?
Öppna!
Du är så tanklös.
- Om du inte ville kunde du ha... - Jag trodde att jag ville.
Men varför?
- Jag ångrade mig. - Bete dig inte som ett barn.
Jag ångrade mig för att jag är vuxen.
Tsunako!
Skrik inte så där vid min ytterdörr.
Den där mannen...
Vad ska jag säga till honom?
Säg att jag älskar nån annan.
Som jag inte kan vara utan. Säg sanningen. Det finns inget att dölja.
Tsunako... Skäms du inte?
Nej, jag skäms inte.
Inte alls.
Du själv, då?
Jag?
Skäms du inte för att du blir arg på mig för att Takao är otrogen?
Tsunako...
Har inte alla nånting i sitt liv som de inte är stolta över?
Till och med pappa verkar träffa den där kvinnan igen.
Är det sant?
Han må vara över 70, men han är fortfarande man.
Så borde jag bara ha överseende med det? Jag hatar allt det där!
Vad är det?
- Toaletten. - Va?
- Jag blev kall. Jag behöver gå på toa. - Gör det på stationen!
Snälla!
Hej.
Sluta! Sluta, Jin!
Hämta pallen!
Ta munskyddet.
- Du vinner inte så där, Jinnai! - Det är sant!
Hör du mig? Va? Vad drömmer du om? Att bli världsmästare!
Du har en familj, eller hur? Du har kommit så här långt!
- Sekonderna lämnar ringen. - Ge allt. Världen är din!
Rond tio.
- Jag kastar inte in handduken! - Sista ronden.
Kom igen!
Boxas.
- Han är nere! - Du har honom! Stå kvar!
Tre! Fyra!
Fem! Sex! Sju!
Åtta! Nio! Tio!
Jinnai! Jinnai! Jinnai!
Kollapsade han? Var?
Efter matchen. De tog honom i en ambulans.
Va?
- Borde du inte åka dit? - Pappa sa att han skulle göra det.
Vad är det?
Jag står inte ut.
Hon skröt så mycket om sina framgångar att jag... Jag kunde inte hjälpa det.
"Jag önskar att nåt dåligt händer herr Jinnai."
"Jag önskar att de blir olyckliga."
"Jag hoppas att Sakiko ramlar på näsan."
Jag tänkte såna tankar.
Jag trodde aldrig att det skulle hända.
Det hände inte på grund av dig.
- Men ändå... - Det hände inte på grund av dig!
Att ha systrar är så svårt.
Man kan bli så svartsjuk och avundsjuk.
Men ändå...
Om mina systrar är olyckliga...
Då känns det outhärdligt.
Jag sa att det skulle bli bra. Att jag skulle göra det bra.
Jag gjorde allt jag kunde...
...men det är över.
Det är som en stor, enorm ballong som vi har blåst upp så mycket vi kan...
...och nu sa det bara pang.
Jag måste ta tempen.
Undertexter: Peeter Sällström Randsalu