Haluan sen loppuvan.
Se oli varmasti se poika, joka oli puhelimessa.
Isä oli hyvällä tuulella.
Hän ja Tomoko Tsuchiya ovat varmaan taas yhdessä.
Jos se piristää isää, ketä kiinnostaa?
En voi hyväksyä sitä yhtä helposti kuin sinä.
Se johtuu vain siitä, että olet huolissasi Takaosta.
Ei se sitä ole!
Tarkoitan, että se nainen näkee kahta miestä yhtä aikaa, vai mitä?
Jos hän olisi mies, se ei kuulostaisi kovin harvinaiselta.
Voivatko jotkut todella tehdä niin?
Saat sen kuulostamaan sopimattomalta, mutta se ei ole niin.
He voivat käydä teellä tai auttaa avaamaan purkin, joka on kiinni tiukasti.
Ai avaa purkkeja?
Poikani avasi ne ennen.
Kun hän lähti Sendaihin, minun oli pakko kysyä apua vierailevilta myyjiltä.
Kun kysyin, heillä kaikilla oli sama ilme.
Mikä ilme?
"Hänellä ei ole sitä." - Mitä?
Miestä.
Ymmärrän.
Se voi olla masentavaa.
Jos sinusta tulee leski, ymmärrät.
Älä toivo sitä minulle! Emme ole vielä maksaneet asuntolainaamme.
Pettävä aviomies on parempi kuin ei miestä.
Hän tuli.
Älä kerro Takikolle.
Ei toki! Tiedän, miten kireä hän on. Hän vain nostaisi metelin taas.
Unohdin kirjekuoren.
Vaikka muistutin niin monta kertaa. - Siksi lähdin etsimään sellaista.
Kirjakauppaa ei ole, kun sitä tarvitsee! - Ei kai.
Tässä se on. - Ostit taas ison.
Tuohon mahtuu miljoona jeniä.
Olemme hänen sisaruksiaan. Sen pitäisi olla yksinkertainen.
Totta.
On varmasti mukavaa olla he, jotka käskyttävät.
Haluatko teetä? - En.
Mitä?
Tässä.
Laita se tähän. - Selvä.
Se riittää.
Nyt rahat. - Aivan, rahat.
Rahaa, rahaa... - Riittääkö 10 000 jeniä?
Minusta riittää. - Riittääkö todella?
Vanhin antaa sen. - Niinkö? Hyvä on.
Odota. Nimemme.
Onko sillä väliä? - Se on meiltä kaikilta.
Se oli meiltä kaikilta viimeksikin, mutta Sakiko kiitti vain sinua.
Sanoin, että se oli meiltä kaikilta! - Oletko varma, ettet kuiskannut sitä?
Kirjoitamme nimemme. Kynä, kiitos.
Älä. - Minulla on.
Tehdään se kunnolla.
Sepä oli nopeaa.
Oliko sinulla kynä valmiina? - Toki.
Olet aina hyvin valmistautunut. - Mukava, että olemme yhdessä.
Sinne on vaikea mennä yksin. - Kirjoita alemmas.
Mitä? - Jätä tilaa nauhalle.
Mitä sinä... - Ne menevät päällekkäin.
Myöhäistä nyt.
Kirjoitin jo. - Olkoon.
Onko tämä minun vikani?
Jos et olisi niin ahne. - Milloin olen ollut ahne?
Turkiksesi ja timanttisormukset. - Hän osti minulle kaiken itse.
Et ole... - En ole pyytänyt häneltä mitään.
Hän sanoi, että ostokset motivoivat häntä. - Kuolleet eivät puhu.
Keksit kaikenlaista nyt.
Mitä sinä sanoit?
Mitä? Miten voit sanoa noin?
Poikasi on yhä elossa!
Älä sano mitään, mikä tuo huonoa onnea.
Kaikista eniten hän halusi hemmotella sinua.
Hän puhui vaikeasta elämästäsi.
Hänen isänsä kuoli nuorena, ja lastesi kasvattaminen oli vaikeaa.
Hän sanoi, ettet koskaan käynyt kylpylässä tai ravintolassa.
Hän voitti rahat antaakseen sinulle paremman elämän.
En pyytänyt, että poikani hakattaisiin, jotta voisin elää ruhtinaallisesti!
Tiedät, ettei se ole niin.
Mahtailit kaikille buddhalaisille ystävillesi.
En niin paljon kuin sinä! - Miten niin?
Siskojesi edessä.
Luulin, että se tekisi hänet onnelliseksi!
He aina halveksuivat häntä.
Eikö olisi pitänyt antaa tilaisuutta sanoa, että katsokaa minua nyt?
Jos hän olisi lopettanut silloin, tätä ei olisi tapahtunut.
Milloin silloin?
Mitä? Milloin?
Tiesit, ettei hän ollut terve.
Etkö tiennytkin?
Tiesit ja pistit hänet siihen silti.
Olet pelottava nainen. Oikeasti.
Kunpa Hide ei olisi tavannut kaltaistasi naista.
Kuka siellä?
Tulkaa sisään! Olette kaikki täällä.
Me, kultainen trio.
Päivää. - Kiitos, kun tulitte.
Anoppi, voitko tuoda kuumaa vettä? - Mitä?
Ei tarvitse. - Enkö voisi juoda teetä siskojeni kanssa?
Pyydän. - Hyvä on.
Anteeksi. - Anteeksi.
Terveisiä. Meiltä kolmelta. - Toivotukset ovat suoraviivaisia nykyään.
Kiitos. - Ei se mitään.
Toin myös pyöreitä toiveita. Ajattelin, että tarvitset kolikoita.
Pistit meitä paremmaksi. - Siksi olet pelottavin, Makiko.
Sinun on aina oltava hyvä tyttö. - Mitä tarkoitat?
Kiitos. Sairaaloissa tarvitaan kolikoita.
Näytät voivan hyvin. - Voin erinomaisesti.
En ole varmaan koskaan voinut paremmin.
Hide, siskoni tulivat katsomaan sinua!
Kuuleeko hän meitä? - Hän saattaa vastata ääniin.
Istukaa alas. Rentoutukaa.
Tässä. - Kiitos.
Ihmiset ovat outoja olentoja.
Edes parhaat lääkärit eivät voi taata, toipuuko joku vai ei.
Hän voi jäädä tällaiseksi joksikin aikaa... Onko tämä päivän lehti? Ei se mitään.
Mutta kukaan ei voi taata, etteikö hän vain herää jonain päivänä.
Eikö olekin uskomatonta?
Jo nyt hänen partansa kasvaa -
ja varpaankynnet kasvavat melkein nopeammin kuin ennen.
Ravintoa ei tarvita muualla... - Tsunako!
Kynnet eivät ole likaiset.
En minä... - Pesen hänet joka päivä.
Ne eivät ole kuolleen kynnet. - Odota.
Ne ovat elävän kynnet.
En tarkoittanut... - Takiko on aina ollut hygieniafriikki.
Jopa tyttönä hän huusi hiuksista tai kynsistä.
Niin teki.
Tiedättehän rapujen sakset.
Saksetko? - Saksetko?
Niin. Ei ne, jotka ovat onttoja.
Ne, jotka ovat täynnä lihaa.
Siltä minusta tuntuu.
En ole ennen tuntenut olevani aviopari näin vahvasti.
Hän ei mene minnekään.
Hän on aina vierelläni.
Ai ravun saksi täynnä lihaa?
Oletteko täynnä lihaa?
Minä olen todellakin!
Kiitos kysymästä.
Entä sinä, Takiko? - Täynnä tietenkin! Hän on vastanainut.
Pitkillä jaloillaan hän on 5 000 jenin kuningasrapu.
Eivätkö ne ole jäässä? - Kun ne keitetään, sillä ei ole väliä.
Äiti,
jos olet surullinen,
saan sinut hymyilemään.
Jos sinulla on kipua, minä hoivaan.
Jos joku yrittää kiusata sinua,
ajan heidät tiehensä.
Tajusitko?
Kiitos.
Mietin,
että elänkö niin pitkään, että näen sinut äitinä.
Sakiko.
Rouva Jinnai!
Pieni hetki.
Kiitos kaikesta.
Ette ole maksaneet sairaalamaksua vielä, vai mitä?
Olen pahoillani. Tuon rahat huomenna. - Jaetussa huoneessa taitaa olla tilaa.
Jaetussako? - Yksityishuoneet ovat kalliita.
Ehkä jaettu huone olisi parempi pidemmän päälle.
Se voisi auttaa mielialaa.
Niin.
KNIT-KAHVILA
Älä vedä siitä.
Siinä. Hymyilit. - En.
Kyllä hymyilit.
Näetkö? - Vau! Varovasti.
Onpa hyvää.
Mikä se on?
Piirustusko? Näytä.
"Minun..."
"Minun isäni."
Eikö isäsi suuttuisi tästä?
Uusi isäsi.
Mikä hätänä?
Mitä?
Minulla ei ole uutta isää. - Mitä sanoit?
Minulla ei ole uutta isää.
Mitä?
Äiti käski pitää sen salassa.
MAAILMAN HÖYHENSARJAN TITTELI PUDOTUSOTTELU
ILMOITUS SULKEMISESTA
Hyvää työtä. - Eikö ole kylmä?
On tosiaankin!
Se on auki.
Rouva, suu on auki. - Mitä?
Anteeksi.
Ei, tarkoitan... - Mitä?
Ei. Miten noloa.
Minua nolottaa.
Oletko kunnossa?
Hyvää iltaa.
Voit paremmin, jos puhut siitä.
Kerron niin oppilailleni.
Oppilailleko?
Oletko sitten opettaja? - Kyllä.
Yläkoulunko?
En. - Ai lukion?
Yliopistonko?
Alakoulunko?
"Kerran, kauan sitten -
oli mies nimeltä Gengoro.
Gengorolla oli hyvin mystinen rumpu.
Jos rummutat sen yhtä päätä ja sanot 'kasva nenäni',
nenäsi kasvaisi.
Mutta rumpua voi käyttää vain,
jos se ilahduttaa muita."
Millainen rumpu Gengorolla oli?
Mystinen rumpu.
Mitä mystistä siinä oli?
Jos sanot "kasva nenäni", kun rummutat sitä,
nenäsi kasvaisi. - Kyllä. Se on oikein.
Tuleeko minulle parempi olo, jos puhun?
Kyllä.
Saisinko pari annosta mukaan? - Kaksi sushiannosta mukaan.
Vaimosi pitää ankeriaasta ja kananmunasta, eikö?
Niin.
Laitan ylimääräistä. - Kiitos.
En ollut nähnyt hänen hymyilevän niin -
pitkään aikaan.
Isäsikin varttui ilman isää, vai mitä?
Hän näkee itsensä siinä pojassa. - Mitä tarkoitat?
Pitäisikö antaa anteeksi? Lanka.
En tarkoittanut sitä.
Olet aina hänen puolellaan.
No...
Se ei vaikuta sinuun, vai mitä? - Ei, mutta...
Miksi olet niin vihainen?
Se hymy.
Miksei hän voi näyttää sitä kotona?
Hymyilikö hän koskaan äidilleni? Tuskinpa.
Ovatko miehet sellaisia?
Ei. En minä.
Näytän leveimmän hymyni aina sinulle.
Levein hymyni.
Eikö se ole hyvä?
Onko se hän?
Tulossa!
Olen syönyt vain liukuhihnan sushia.
Ne kuivuvat liian nopeasti.
Juuri niin. Siksi tarkistan tonnikalan aina eri kulmista,
jotta näen sen ennen kuin otan sitä. - No niin, syödään.
Mitä? Entä sinä, appi? - Söin jo.
No sitten. Kiitos ruoasta. - Ole hyvä.
Tämä ei ole naapuruston sushiravintola.
Ei.
"Ogizushi."
Mitä otan? - Hiroostako?
Aloitan valkoisista. - Joo.
Eikö äiti pitänyt siitä paikasta?
Olitko jonkun kanssa? - Onpa hyvää.
En kai söisi eläinten kanssa?
Onko tämä kampelaa?
Hän tukehtuu taas. - Ei, minä...
Luulin, että heität sen. - Miksi tekisin niin?
Isä! - Mitä?
Tämä ei tarkoita, että annan anteeksi. - Takiko.
Syö sushia kenen kanssa haluat,
mutta älä tee mitään, mitä äiti ei hyväksyisi.
Niin, tiedän.
Tiedän, että annat meidän asua täällä. - Taki.
Sanon silti mielipiteeni.
Toki.
Hyvää!
Marinoitu.
Keskirasvaista tonnikalaa. - Onko?
Hukutitko sen soijakastikkeessa? - Ehkä.
148 jeniä per nippu.
Isä on myöhässä. Mitäköhän isä tekee.
Seuraavaksi hehkulamput...
Kestävätkö isän tapaamiset todella näin myöhään?
Älä häiritse minua. Sekoan laskuissa.
Kaksi 60 watin lamppua...
Isä on myöhässä.
190 jeniä.
"I" isässä tarkoittaa "ikuisesti myöhässä".
"Ä" äidissä tarkoittaa "ällistynyt".
"Y" Yokossa tarkoittaa "yritä huolehtia omista asioistasi."
Liian monta tavua.
En ole koskaan ollut hyvä haikuissa ja sellaisessa.
Kuukausittainen bensa... - Eikö olisi hienoa,
jos voisit katsoa tällaisesta koneesta ja nähdä, mitä muut tekevät?
Mitä?
Esimerkiksi.
Mitä isä tekee nyt?
Hän on kokouksessa tai juomassa baarissa.
Ei tämä ole sitä. Hän on jonkun kanssa.
Ei taida olla mies.
Se on joku tuttu. - Lopeta tuo.
Miksi? - "Miksi?" Koska käskin.
Enkö saa kuvitella?
Ihminen on käynyt kuussa. Miksi sellaista laitetta ei voida keksiä?
Olet todella tyhmä. - Miksi?
Jos näet heidät, he näkevät sinut. - Niin, totta.
Haluatko jonkun tirkistelevän, kun olet kylvyssä?
En varmasti.
Niinpä. - Veljesi taisi periä hoksottimet.
Niin kai. - Hänen arvosanansa ovat kamalia.
Hei, se on minun!
Ei! Mene pois! - Odota!
Ota omasi! - Näitä ei ole enää!
Älä tule lähelle! - Joopa joo.
Onpa hyvää. - Vihaan sinua.
Hyvä on. Saat sen. Olen kiltti isoveli.
Kiitos. Se on hyvää.
Maista. - En varmasti!
"Ja sitten alhaalla,
hän näki puhtaan sinisen järven.
Gengoro huusi,
ja hänen silmänsä pyörivät hänen päässään.
Sitten hän kaatui -
päistikkaa,
taivaan sillalta."
Anteeksi!
Anteeksi.
Onko herra Takezawa täällä? - Herra Takezawako?
Herra Takezawa, vieraita! - Mitä?
Mitä kuuluu?
Kun kerta tulimme Ochanomizulle asti, voitko käydä ulkona?
Mitä? - Tulisit Sakikon luo kanssamme.
Kävin jo kerran.
Hän on huonossa kunnossa. Hän kaipaa rohkaisua.
Näkemisesi piristäisi häntä.
Onko paha paikka?
Täällä ei ole tekeillä mitään tärkeää. Ketään ei kiinnostaisi, jos astuisin ulos.
Mennäänkö sitten? - Joo.
HE-NO-HE-NO-MO-HE-JI
Piirros.
Säikäytitte minut!
Me säikähdimme. - Mitä?
Mitä tämä on?
Se tuo onnea.
Niinkö? - Joo.
Sairaanhoitajat opettivat sen.
Katsokaa. Jos kasvojen ilme muuttuu, jalat liikkuvat.
Ajattelin, että ehkä kasvot hymyilevät.
Kiitos.
Sinunkin on parasta piristyä, isä.
Mitä? - Jos mies päätyy näin, hän on loppu.
Mitä siskoni sanovatkaan, älä anna sen masentaa.
Mitä tuo tarkoittaa?
Joo! Tulossa!
Mihin olen menossa?
Haloo. Satomin talo.
Anteeksi, olen Tsunako Mitamuran naapuri. Oletko hänen siskonsa?
Olen hänen pikkusiskonsa. - Voi!
Siskosi yritti rakastajien itsemurhaa.
Kaasulla. Hän hengitti kaasua! - Itsemurhako?
Sen miehen kanssa, joka käy usein.
Oi, se on kamalaa. Luulin haistavani jotain, mutta...
Käännytään. - Mitä on tekeillä?
Mitä? Itsemurhako? - Ovatko he kunnossa?
Anteeksi. Olen Tsunako Mitamuran sisko.
Onko hän... - Tuolla.
Aivan. Kiitos.
Sisko.
Älä yritä kutsua sitä itsemurhaksi.
Se oli vuotava kaasuletku.
Ymmärrän.
Se oli onnettomuus.
Hauska juttu, vai?
Naura vain. - Ei se ole sitä.
HE-NO-HE-NO-MO-HE-JI
Jalkasi.
Mitä?
Jalkapohjat.
Jalkapohjasi.
Ai se.
Kun näin Sakikon onnenpiirustuksen, halusin kokeilla itse.
Olet todella nuori sydämessäsi.
En odottanut päätyväni tänne.
Ensihoitajat olivat yllättyneitä.
Potilas, jolla on piirustuksia jaloissaan.
Entä hän?
Tervetuloa takaisin.
Minulla taitaa olla flunssa.
Flunssako?
Pääni sykkii, ja minulla on vilunväristykset.
Kuulostaa kuumeelta.
Älä vaivaudu. Mittaus ei laske kuumettani.
Ota sitten lääkettä. - Tarvitsen vain unta!
Varo!
Mitä?
Ensi kerralla pue sukat, jotka näyttävät samalta molemmin puolin.
Mitä? - Sukkasi.
En tiedä, missä otit ne pois, mutta tämä on nurinpäin.
Anna niiden olla!
Mitä? Mitä sinä...
HE-NO-HE-NO-MO-HE-JI
Tuoko tämä onnea?
Älä ole hölmö.
Mitä taikuutta toivoit?
Se ei ole...
Se ei ole taikuutta tai mitään.
Nukahdin humalassa,
ja joku tyttö piirsi sen pilana.
Luulin, että vain nuoret juovat Ginzan baareissa.
Mitä?
Nykyajan nuoret eivät piirrä näitä.
Sen piirtäjä -
on varmasti vanhempi.
Otan flunssalääkkeen.
Menitkö kananlihalle?
Joo, vähän.
On kylmä. Päätänikin särkee.
Menen nukkumaan.
Uni on ainoa asia, joka parantaa tämän.
Sairaalakäyntikö?
Joo. - Me molemmatko?
Olen ainoa, joka ei ole käynyt.
Niin, mutta...
Muistat, mitä tapahtui.
Siitä huolimatta... - Sitä paitsi...
Kuten...
Jos menemme vain,
kun olosuhteemme ovat vaihtuneet,
mitä Sakiko ajattelisi?
Sillä ei ole väliä.
Olen nyt perheenjäsen.
Hän on pikkuveljeni.
Aivan.
Mennään sitten.
Joo.
Kiitos.
Mistä hyvästä?
Ei mistään.
Haloo.
Soitinko Jinnaille?
Kyllä. Kuka siellä?
Hyvää iltaa.
Hyvää iltaa. Kuka siellä?
Tuo ääni kuulostaa rouva Jinnailta.
Kiitos siitä illasta.
Mistä illasta?
Kun lähdit, tajusin, että näytit tutulta. Selailin urheilulehteä,
ja siinä oli mestari Hidemitsu Jinnai.
Kuka tämä on? - Kerroin. Tapasimme sinä iltana.
Valitettavasti en nyt ymmärrä.
Mikä on syy puheluun?
Toivoin, että voisimme tehdä sopimuksen.
Miljoona jeniä riittää.
Hei! Toyoko.
Toyoko!
Hemmetti.
Minne menit? - Kävin vain kävelyllä.
On aika kylmä, mutta tänään on hyvä sää.
Onko tuo tussi?
HE-NO-HE-NO-MO-HE-JI
Onneksi olet kunnossa.
Pitäisimme hautajaiset. Neuvottelisimme alttarikaapin kokoa nyt.
Meidän pitäisi asua yhdessä.
Niinkö?
Aioin vuokrata asunnon, kun menin naimisiin.
Sinun pitäisi muuttaa meille. - Aivan. Ostin nämä lahjaksi, mutta...
Se on suosikkisi, Makiko.
Älä huoli. Ne eivät haise kaasulta. - Kuka tietää, mitä voi tapahtua.
Koska Masaki tarjoaa, eikö sinun pitäisi antaa hänen täyttää velvollisuutensa?
Arvostan huolenpitoasi, mutta se on kymmenen vuotta liian aikaisin.
Kymmenen vuottako? - Niinkö?
Ei minua kohdella kuin vanhaa rouvaa vielä.
Toistaiseksi asun mieluummin yksin.
Ansaitsen yhä tarpeeksi elättääkseni itseni.
Onko se väärin?
Se ei ole väärin, mutta...
Siitä huolimatta... - Liesi!
Hankin sähköisen. Eikö?
Eikö?
Kiitos ruuasta.
Nämä ovat hyviä.
Syökää.
Bussi on myöhässä.
On jo mennyt kolme minuuttia.
Kiitos päivästä.
Olen iloinen, ettei se ollut vakavampaa.
Takaota ei tarvinnut tuoda. Se on noloa.
Hän sanoi haluavansa tulla! Hän tykkää olla johtaja.
Sitä paitsi hän on hulluna sinuun. - Ai? Onko?
Tiedät sen todella hyvin.
En ollut hänen tyyppiään alkujaan.
Minä satun pitämään kasvoistasi. - Vaikket olisi tosissasi, olen imarreltu.
Kun heräsin sairaalasängyssä eilen,
kasvosi olivat ensimmäiset... - Anteeksi pettymys.
Olisit pitänyt herra purkinavaajasta. - Olet väärässä.
Olin helpottunut. Olin iloinen, kun se oli sinä.
Oletko varma?
Joo.
Sisko...
Oletko varma, ettet...
Bussia ei näy.
Kävelläänkö asemalle? - Ei se haittaa.
Minua ei haittaa tällaiset.
Ihan kuin -
tykkään odottaa.
Tervetuloa. - Äiti.
Mennään kotiin. - Missä isä on?
Isä ei voi tulla enää.
Ai.
ASHITA NO JOE
Palasin.
Tervetuloa.
Onko jokin vialla? - Tuli puhelu.
Keneltä?
He pyysivät soittamaan heti, kun palaat.
"Yaguchin kirjakauppa."
Eikö syytä sanottu? - Ei.
Olen pahoillani!
Maksan siitä, mitä hän on velkaa. Se ei korvaa sitä, mutta pyydän...
En aio tehdä tästä julkista.
Vannon, että hän ei ole koskenut toisten tavaroihin ennen.
Työssäni tiedän impulssin ja kokeneen rikollinen eron.
En anna sen tapahtua enää.
Olet kasvanut pituutta. - Niin.
Olen pian sinua pidempi, äiti.
Et varmaan huomannut.
Anteeksi.
Olen ollut niin kietoutunut isäsi juttuihin...
Mitä tapahtui?
Mistä tämä johtui? - Etkö tiedä?
Mitä?
Jos jaan ongelmani, jaatko omasi?
Mitä?
Puhu jollekin.
Mistä? Kenelle? - Minulle! Kaikesta.
Se ei toimi niin.
Kaikkea ei voi pitää omana tietonaan.
En ikinä tiedä, mitä ajattelet.
Pitää kurkistaa näin, eikö?
Niin.
Jos sinulle käy kuin isoäidille, on myöhäistä.
Olet oikeassa.
En tiedä, jos et kerro.
Ymmärrän.
Mutta älä tee tätä taas, jooko?
Joo.
Kotona ollaan.
Kuka täällä on? Vierasko?
Niin. Se on hän. - Anteeksi tunkeilu.
Kuka? - Tennisnainen.
Haluaisitko mieluummin mustaa teetä tai kahvia?
Vihreä tee sopii.
Menen naimisiin maaliskuussa.
Naimisiinko? - Kyllä.
Kenen kanssa? - Ei kukaan, kenet tunnet.
Tietääkö aviomieheni?
En ole kertonut vielä.
Niinkö?
Haluaisin, että toimitte naittajina.
Naittajinako?
Olin tietoinen, että epäilit minua.
Sen kieltäminen tuntuu oudolta,
mutta lopettaminen salassa, kun epäilys jää, ei myöskään tuntunut oikealta.
Menet siis naimisiin. Onko se totta?
Epäiletkö sinäkin?
Pyydän sinua olemaan naittaja, jotta voimme selvittää väärinkäsityksen.
Olin täysin vakuuttunut siitä, että olit se, ketä mieheni tapailee.
Olinko väärässä?
Olit.
Jos sanot, ettet ole syyllinen,
kuka sitten on?
Kuin etsiväohjelmassa.
Tosiaan.
Mitä siihen tulee... Kysykää suoraan herra Satomilta.
Onko hänen elämässään todella joku sellainen?
Palasin.
Tervetuloa kotiin. - Et hakenut lehteä.
Myöhässä kuten aina, vai mitä?
Hei.
Tämä oli lattialla.
Voitko laittaa sen tuonne? - Totta kai.
Missä olit? Tyttöystäväsi luonako?
Mikä hänen nimensä on? Millainen hän on?
Älä. - Tiedän hänestä.
Kerro ainakin hänen nimensä. - Kuule...
Se on mielessäni niin paljon, että näpistin tänään kaupasta.
Näpistitkö? Sinäkö?
Laitoin hedelmiä pussiini tajuamatta sitä.
Ananaksia ja persikoita. - Missä kaupassa?
Hibari.
Nuori mies ja viisikymppinen mies kuulustelivat.
Kerroin, että miehelläni on rakastajatar -
ja en kestä olla kotona, kun hän on myöhässä, joten he antoivat anteeksi.
En petä. - Valehtelija!
Mikset pyydä herra Katsumataa tutkimaan asiaa?
En ole koskaan pitänyt tutkimuksesta.
Hän oli täällä juuri.
Kuka "hän"?
Mitä tarkoitat?
Mitäpä luulet? - Kysyin sinulta.
Onko heitä niin paljon, että et osaa arvata kuka?
Tyhmä. En tarkoittanut sitä.
Keiko Akagi.
Ai. Mitä hän halusi?
Sakiko!
Hoitaja sanoi, että olet täällä.
Pärjäätkö?
Tein jotain typerää.
Nyt en tiedä, mitä tehdä.
Miksi paljastin todelliset tunteeni -
jollekin tuntemattomalle?
Miksi annoin hänen ottaa käteni ja seurasin häntä?
En tiedä sitä itsekään.
Kun se oli ohi, keksin syitä.
Kun vierailitte sinä päivänä,
yritin näyttää välinpitämättömältä.
Kun todella -
tunsin itseni musertuneeksi -
ja halusin itkeä.
Pakotin itseni käyttäytymään jalosti.
Mutta vihastuin, kun näin hänet makaamassa kuin ruumis.
"Etkö pysty parempaan?
Haluatko tätä?"
Ehkä halusin sanoa niin.
"Minä olen ollut paha."
Mutta kaikki se on vain tekosyy.
Todellisuudessa -
ehkä tunteeni -
ja kehoni -
olivat molemmat nälkäisiä. - Sinun ei tarvitse sanoa enempää.
Minä hoidan sen.
Mitä?
Sen ei pitäisi olla sinä.
Tämä tapahtuu vain kerran.
Aivan. Ymmärrän.
Keitä te olette?
Anteeksi... - Kuuntele, mitä hän sanoo.
Hetkinen.
Mikä tämä on? Päästä irti.
Ei ole mitään pelättävää.
Hän oli mestari ennen,
mutta nyt hän on vain elävä ruumis.
Pysy siinä.
Sisareni silittää hänen käsiään näin ja puhuu iloisella äänellään -
kuin silloin, kun hän eli.
Hän toivoo, että hän vastaa!
Katso tarkkaan. - Ei, minä...
Jos kasvot hymyilevät,
jalat ovat liikkuneet.
Siskoni kertoi sen.
Olisi helpompaa, jos hän olisi kuollut.
Vaikka hän itkisi aluksi, tulevaisuudesta olisi toivoa.
Mutta hän elää.
Hän saattaa elää kolme tai viisi vuotta. Miltä sinusta tuntuisi?
Vaeltaen kaupungissa yöllä...
Jos joku hurmaava mies tarttuisi käteeni,
jopa minä...
Minäkin seuraisin häntä.
Jos aiot uhkailla jotakuta, etsi joku onnellinen!
Jos aiot kiristää jotakuta, etsi joku, joka voi maksaa!
Mutta kun kohteesi on joku, joka itkee tönäisystä -
ja kamppailee selviytymisestä, olet iljettävä!
Takiko!
Äiti ripotteli suolaa aina korkeammalta.
Mitä? Näinkö? - Ei noin.
Näin!
Ei noinkaan. Näin!
Oletko varma? - Täältä ylhäältä.
Sakiko, auta sinäkin! - Ei kiitos. Käteni kutiavat siitä.
Ihan sama. No niin.
Lisää kelp-levää. Se maistuu paremmalta.
Totta. - Lisääkö?
Joo, vielä yksi. - Selvä.
Ota teetä. - Kiitos.
Tässä. - Kolme vielä.
Kolmeko?
Takiko. - Niin?
Sinun pitäisi levätä.
Vauvan takia.
Olen kunnossa. On parempi olla vähän aktiivinen.
Muoto näyttää pojalta.
Miten sen huomaa kimonossa?
Jo kasvoistasi näkee, että se on poika.
Tuo on taikauskoa!
Teetä. - Niin.
Kiitos.
Näytät äidiltäsi, kun teet tuota. - Se johtuu vain kimonosta!
Tässä.
Se on muisto. - Isä on oikeassa. Miten sen sanoisi?
Näytät kotoisalta tai... - Kuin kotiäiti.
Sakiko! - Se oli Tsunako, en minä!
Kuka välittää, kunhan olet onnellinen.
Herra Katsumatakin on herrasmies. - Eikö?
Niin kai.
Hän tekee aamiaisen ja päivällisen minulle.
Sano se niin, että mieheni kuulee!
Niin, mutta miehet ovat kilttejä vain, kun he potevat syyllisyyttä.
Onko se totta? - Ei, se ei liity minuun.
Herra Katsumata on erilainen.
Mutta kun he lahjoittavat takkeja... - Tai tuovat sushia.
Haloo? Hei.
Mitä kuuluu? Meneekö hyvin?
Joo.
Lisäänkö kaalin nyt?
Se tarvitsee lisää suolaa. - Vieläkö?
Se mätänee helpommin, jos sitä on vähän. - En tiedä, tulevatko he toimeen vai eivät.
Mitä? Voi...
Katso, Takiko.
He ovat Asuroita, eikö?
Mitä? - Naiset ovat kuin Asurat.
Asuratko? - Asurat ovat intialaisia jumalia.
Ulkopuolelta ne ilmentävät kaikkea hyveellistä,
mutta he ovat myös kyynisiä.
Sanoitko jotain? - Sanoitko jotain?
En mitään. - Mitä?
Olemme Asuroita. - Ei mitään.
Mikä se on? - He ovat jumalia.
Tyhmää. - Meidän pitää varoa.
Eikö?
Mitä? - Onko sinulla jotain sanottavaa?
He puhuvat pahaa meistä. - Eikö?
Anoppi!
Naama taisi hymyillä.
Katso!
Eikö?
Katso.
Se hymyili!
- Hide!
Taivaan kiitos!
Hide hymyili!
Näytät kauniilta. - Kiitos paljon.
Onnittelut, Keiko!
Näytät kauniilta, Keiko!
Ja nyt, hyvät naiset ja herrat,
vastanaineet kantavat rakkauden liekin,
ja sytyttävät kynttilöitä kaikissa pöydissä.
Siitä... Tiedäthän.
Nainen, jota tapailet.
En usko sinua.
Tekstitys: Anna Ruokolainen