‎OGLINDA NEAGRĂ
‎Scumpo?
‎Dacă te scarpini pe nas, ‎revino la aceeași postură!
‎De ce trebuie să fiu aici? ‎E ziua lui Ricky.
‎Și e fratele tău.
‎Suntem gata de plecare?
‎Lily, poți pleca.
‎Hai, amice!
‎Nu m-am obișnuit.
‎Încă mă obișnuiesc să-l țin.
‎Bună!
‎Henry se întreba ‎cât mai durează până la cină.
‎Aș putea începe acum.
‎Doar asta faceți, dle Potts? ‎Inventați lucruri?
‎- Doar asta fac? ‎- Ce e acest dispozitiv?
‎Nu e chiar gata, dar sper ‎să transmit imagini în mișcare
‎fără fir.
‎- Serios? ‎- Da.
‎- Ca Marconi… ‎- Și asta?
‎Asta e o mașină de făcut dulciuri.
‎- Ăsta e unul dintre dulciuri? ‎- Da.
‎- E a ta? ‎- Mă scuzați.
‎Mă scuzați, domnule.
‎Îmi cer scuze pentru deranj, ‎dar dv. sunteți David Ross?
‎Eu sunt.
‎- E o onoare să vă cunosc. ‎- Doamne, ce onoare!
‎Mulțumesc. Sunteți amabili.
‎Sunteți atât de real! E incredibil.
‎Îmi permiteți?
‎Dumnezeule!
‎E uimitor.
‎Deci, acolo sus, acum dormiți?
‎E un fel de somn.
‎Experiența umană, ‎supraviețuirea corpului uman,
‎care e esențială pentru misiune…
‎Oricum, trebuie să…
‎- Mi-a făcut plăcere. ‎- Mare.
‎Știu că-s entuziasmați, ‎dar uneori sunt tare nepoliticoși.
‎Dar nu-și dau seama, scumpo.
‎Domnul nostru, Tată Ceresc, ‎binecuvântează-ne pe noi și darurile
‎oferite din bunătatea Ta ‎prin Iisus Hristos, Domnul nostru.
‎Amin!
‎- Amin! ‎- Amin!
‎Știu, dar aveți răbdare!
‎Trebuie să zic ‎„pe locuri, fiți gata, start!”
‎Nu așa de repede!
‎Victorie clară pentru Lily.
‎Victorie clară.
‎Mamă, haide!
‎Vin acum.
‎Somn ușor! Te iubesc.
‎Somn ușor!
‎Scuze, scumpo, trebuie să plec.
‎Stai trează?
‎Dacă nu te văd…
‎Scuze!
‎Trebuie să plec.
‎Salut, Cliff!
‎David, ce faci?
‎Un impact minor, probabil doar resturi.
‎Dar există o fisură în învelișul solar.
‎Să trecem la treabă!
‎Nu te-am întrebat. Cum e noua casă?
‎Încă mă acomodez, dar e bine.
‎- Departe de oraș, îmi place. ‎- Lui Henry îi place aerul de la țară?
‎E puțin tăcut, ‎dar o să-i placă până la urmă.
‎Și Lana?
‎Capul Ann e ‎destul de cosmopolit pentru ea?
‎Se descurcă.
‎Serios?
‎Am întâlnit-o doar o dată, ‎dar mi s-a părut foarte sociabilă.
‎Cred că îi place acolo.
‎Următorul control medical?
‎Vineri.
‎Bine. Ne vedem vineri.
‎- Să ai o săptămână bună! ‎- Și tu.
‎Bună!
‎Încă citești.
‎Doar mă uit la cuvinte.
‎- Ar trebui să dăm o petrecere. ‎- O petrecere?
‎- Cine va conduce până aici? ‎- Pentru localnici.
‎Să-i salutăm.
‎Să ne cunoaștem vecinii.
‎Ceva restrâns. În grădină.
‎Nu știu.
‎I-ar prinde bine lui Henry ‎să cunoască alți copii.
‎Mai vedem.
‎Plecați din casa mea!
‎Iată-l pe omul-mașină!
‎Cât de palpitant!
‎Eu sunt Kappa.
‎Ei sunt Sigma, Theta și Epsilon.
‎Nu-mi pasă.
‎Sunteți în casa mea.
‎Chiar așa.
‎- Ai sculă? ‎- Bună întrebare!
‎Plecați toți acum!
‎Acum!
‎- Ești nepoliticos că nu răspunzi. ‎- Vă spun să plecați de aici.
‎Îi împrăștii creierul amicului tău ‎în camera asta faină?
‎Dacă trebuie.
‎Asta ți-ar putea perturba frecvența.
‎Dacă plecați acum, ‎nu e nevoie să se întâmple nimic.
‎Niciun străin nu s-ar fi îndoit ‎că era Casey cu bâta.
‎Pe el!
‎Unde ești, omule?
‎Așezați-l în poziție!
‎Hai!
‎Întindeți-i mâna!
‎Să vedem ce are în mână!
‎Nu!
‎Da.
‎Nu!
‎E o friptură tare.
‎Dubios.
‎Nici nu sângerezi cum trebuie.
‎Nu ești deloc natural, prietene.
‎Futu-i!
‎Sigma, dă-mi ciocanul!
‎Theta, adu-i familia!
‎Nu!
‎Încearcă să afli unde ești!
‎Haide!
‎Vă rog!
‎Vă rog, nu copiii mei! Vă rog!
‎Vă rog, nu copiii mei!
‎Atunci, ai cui sunt copiii?
‎Doar vrem să aflăm ‎cine mai e mașină, dle Iepuraș.
‎Nu, niciunul dintre noi nu e mașină.
‎Doar el. Doar David.
‎Suntem reali.
‎Suntem reali. Eu…
‎Sânge. Sânge adevărat, unde m-am tăiat.
‎Nu mă îndoiesc că ești reală.
‎Da.
‎- Iar copiii tăi sunt reali. ‎- Da!
‎Îmi pare rău să te anunț că nu contează.
‎Fiindcă adevărul e următorul:
‎nimic din ce s-a întâmplat în casa asta, ‎cu aprobarea ta,
‎nu e normal.
‎Un om doarme în cer în timp ‎ce imaginea lui mecanică umblă pe Pământ.
‎Și tu împarți patul ‎cu monstruozitatea asta?
‎Știi că asta nu e cum se cuvine.
‎Cum să fie?
‎Sfidarea naturii trebuie să fie pedepsită
‎sau ce se va alege de noi?
‎Deci da, tu.
‎- Și da, copiii. ‎- Nu…
‎Și omul-mașină va vedea totul
‎și inima îi va plânge ‎la milioane de kilometri de noi.
‎Vă rog, nu!
‎- Epsilon, tu începi. ‎- Nu!
‎Nu!
‎Alo!
‎Poftim?
‎Stai! Ce naiba vrei să spui?
‎David!
‎David, eu sunt.
‎David!
‎Lasă-mă în pace!
‎Îmi pare rău.
‎Am zis să pleci!
‎FAMILIA ASTRONAUTULUI CU „DUBLURĂ”, UCISĂ
‎Mi-a spus să plec.
‎Am vorbit la sol.
‎Holland spune să-l las în pace. E în șoc.
‎Nemernicii care au făcut-o ‎s-au predat singuri.
‎Un fel de cult hippy.
‎Consiliul spune că putem primi protecție,
‎dar suntem departe de California.
‎Mă tot gândesc la ei.
‎La Jessica…
‎la copiii aceia.
‎Nici nu-mi pot imagina.
‎Nemernicii i-au distrus și dublura.
‎Au incendiat-o.
‎Deci, atât timp cât sunt aici, el e
‎singur acolo.
‎S-au dus doi ani din misiune,
‎mai sunt patru.
‎Nu-i pot face altă dublură?
‎Le-au făcut cât eram încă aici.
‎Acum nu se mai poate.
‎Chiar dacă ar putea, ce mai are aici?
‎Solul și nutrienții, stabili.
‎Funcționează absorbția luminii.
‎Puritatea la 93%.
‎ÎNMORMÂNTAREA FAMILIEI ROSS ASTĂZI
‎LIDERUL CULTULUI: ‎„AM PROTEJAT ORDINEA NATURALĂ”
‎„Domnul e păstorul meu, ‎nu voi duce lipsă de nimic.
‎El mă paște în pășuni verzi.
‎Și mă duce la ape de odihnă.
‎Îmi înviorează sufletul.
‎Mă povățuiește pe cărări drepte ‎din pricina numelui Lui.
‎Chiar de-ar fi să umblu ‎prin valea umbrelor morții,
‎nu mă tem de niciun rău,
‎căci Tu ești cu mine.
‎Toiagul și nuiaua Ta
‎mă mângâie.”
‎- Ești atent? ‎- Da.
‎Bine.
‎Așa.
‎Tu urmezi.
‎Probleme cu ecluza. Trebuie să plec.
‎Hei!
‎E totul bine?
‎Sigur.
‎Verificam și eu.
‎Nu știi că urma să se arunce.
‎Nu știu.
‎Dacă… ar face ceva,
‎eu aș fi tot acolo.
‎E o navă pentru doi.
‎Se bazează pe amândoi.
‎Dacă apare o problemă cu calculatorul,
‎o problemă tehnică,
‎- …s-a zis cu mine. ‎- Nu spune asta!
‎Trebuie să ne gândim la asta.
‎Omul e pierdut.
‎Nu mă înțeleg cu el și nu știu ce să fac.
‎Dacă…
‎Dacă îl lași să folosească legătura ta?
‎Legătura mea?
‎Adică…
‎O oră, de exemplu.
‎E suficient să-l lași să se plimbe ‎prin pădure, să simtă briza.
‎Nu știu. ‎Ar fi ciudat pentru tine și Henry.
‎Nu e nevoie ca Henry să știe.
‎E posibil ca David să nu vrea.
‎Și să întrebi ar fi un gest.
‎Bine.
‎Ora opt, începem verificările de rutină.
‎Distanța până la țintă, 4,7 UA.
‎Ascultă, David…
‎Am vorbit cu Lana și amândoi credem ‎că ți-ar fi de folos… o pauză.
‎Ce părere ai avea
‎dacă ai folosi legătura mea?
‎Doar pentru o vreme.
‎Să respiri niște aer.
‎Casa e departe de orice, e foarte intimă.
‎În spate e o pădure, ‎pâraie pentru pescuit.
‎E un loc bun.
‎Ți-ar…
‎Ți-ar plăcea?
‎Mi-ar plăcea foarte mult.
‎Deci…
‎Mă duc la legătură acum.
‎Cum să vorbesc cu el?
‎În ce manieră?
‎Liniștită?
‎Serioasă sau…
‎Nu știu, normal? ‎De parcă nu s-a întâmplat? Adică…
‎Știi la ce mă refer.
‎Era tare vorbăreț, ‎dar acum e greu de descifrat.
‎Lasă-l să respire puțin!
‎Ești pregătit?
‎Bună!
‎Cliff a zis că durează puțin ‎să te obișnuiești.
‎Vrei să vezi pădurea?
‎Da.
‎Mulțumesc!
‎Ăsta-i locul meu preferat.
‎Aerul e tare… curat.
‎Uitasem.
‎Hei!
‎Te place.
‎Ce e?
‎Nimic. Doar că…
‎Aveți o casă grozavă.
‎OMUL ILUSTRAT ‎RAY BRADBURY
‎Unde locuiești tu…
‎e minunat.
‎Mulțumesc!
‎Mă bucur că ți-a plăcut.
‎Ei bine, eu ar trebui să…
‎Desigur.
‎Ne vedem vineri.
‎Pe curând!
‎Hei!
‎M-ai speriat.
‎Se pare că a funcționat.
‎Pare
‎mai ușurat acum.
‎Deci,
‎cum a fost?
‎Bietul de el! A plâns ca un copil.
‎În fața ta?
‎Ce ați făcut?
‎Nu multe. Eu…
‎A stat lângă copacul bătrân.
‎Ce aș fi putut să spun?
‎Da.
‎Hei!
‎Să-ți arăt ceva!
‎Ai făcut asta din memorie?
‎Când o imagine e însuflețită, ‎îmi rămâne întipărită.
‎Stai, ăsta e grozav.
‎Dacă l-aș avea acolo, ‎l-aș agăța pe perete.
‎Știi…
‎Dacă mi-ați face rost de o pânză ‎și de vopsele,
‎aș putea să vă pictez asta pentru acasă.
‎Un cadou de mulțumire.
‎Evident, ar trebui să mă lași ‎să-ți folosesc iar dublura.
‎Poate nu vrei asta. Doar că…
‎Desenatul mă ajută.
‎Mi-ar plăcea să pot picta iar.
‎O pictură în ulei. Cât ar dura un tablou?
‎Ceva timp, evident.
‎Bine.
‎Ascultă, înțeleg.
‎Nu trebuia să cer asta. ‎Nu e corect. Îmi pare rău.
‎Mă mai gândesc.
‎Da?
‎Bine.
‎Mulțumesc!
‎Doar o oră?
‎O oră.
‎Săptămânal, cât am controlul medical.
‎Adică, putem face asta.
‎Își poate aranja lucrurile în hambar.
‎Avea o listă cu ce i-ar trebui: ‎pânze, uleiuri, din astea.
‎E clar că s-a gândit la asta.
‎Ce zici?
‎Gata?
‎Ai tot ce-ți trebuie? ‎Cred c-am luat toată lista.
‎Așa se pare.
‎Mulțumesc!
‎Cum ți se pare? ‎Valea păpușilor.
‎Nu m-a impresionat neapărat.
‎E distractivă, dar… e tare proastă.
‎O plăcere vinovată.
‎Cea mai vinovată.
‎Îți place genul SF?
‎N-am încercat. Nu-s multe cărți în casă. ‎Cliff nu prea citește.
‎Mă gândesc la câteva recomandări.
‎Mi-ar plăcea.
‎Domnule, mă pot ridica de la masă?
‎Ce cuminte!
‎Ai pictat vreodată?
‎Doar la grădiniță.
‎Poftim!
‎Nu pot. Aș strica tabloul.
‎E în regulă. Dacă strici, pictez peste.
‎Poftim!
‎Ce-ar fi să încerci ‎să adaugi culoare copacului?
‎Cum să…
‎Nu-ți fie frică! Dă ușor cu pensula!
‎Am dat-o în bară.
‎E în regulă. Treci cu pensula ușor!
‎Așa.
‎Cam…
‎așa.
‎Așa. O frunză perfectă.
‎Mamă!
‎- Mă duc să văd ce vrea. ‎- Sigur.
‎Tabloul arată bine.
‎E totul bine?
‎Ai ulei de in? S-a terminat.
‎Ulei de in?
‎Da. Subțiază vopseaua ‎fără să stric culoarea.
‎Uleiul Wesson te ajută?
‎Nu, nu e bun.
‎- E vreun magazin de bricolaj în oraș? ‎- Mitchell's. E deschis.
‎Cliff s-ar supăra dacă am lua mașina?
‎Am luat.
‎Super!
‎Vreau să intru la librărie puțin.
‎Vrei să vii?
‎Sigur.
‎O poartă în oraș.
‎LUNA E O DOAMNĂ REA
‎Asta e bună.
‎Cred că o să-ți placă.
‎Scuze, trebuie să întreb.
‎Sunteți Cliff Stanfield?
‎- Da. ‎- Mi s-a părut mie că sunteți dv.
‎Nu dv., ci…
‎Cum îi spune?
‎Dublura.
‎Ce pot face oamenii!
‎Dv. probabil sunteți dna Stanfield.
‎Da.
‎Am auzit că v-ați mutat ‎unde stătea familia Watson.
‎Cum e?
‎Ei bine, e…
‎E minunat.
‎Tare frumos acolo.
‎Un loc grozav pentru o familie.
‎Categoric.
‎Mi-a părut rău să aud ce s-a întâmplat ‎cu copilotul dv., dl Ross.
‎Toată familia lui…
‎Ce tragedie!
‎Ei bine…
‎Da.
‎Cum se simte?
‎Rezistă.
‎Chiar ar trebui să plecăm.
‎Desigur.
‎Mi-a făcut plăcere.
‎Mulțumesc!
‎Ești bine?
‎E doar al tău.
‎Mulțumesc!
‎Ne vedem vineri.
‎LUNA E O DOAMNĂ REA
‎Hei!
‎Uite!
‎Aia e…
‎M-ai pictat?
‎Nu te deranjează, nu?
‎Nu.
‎Deloc. Sunt flatată.
‎Lana!
‎E în regulă.
‎Ți-am lăsat o impresie greșită.
‎Nu va ști.
‎Oprește-te!
‎Hei!
‎Vrei asta.
‎Pleacă!
‎Vii aici. Mă nedumerești.
‎Alegi cadouri, te joci cu mintea mea.
‎Intri în casa mea ‎purtând dublura soțului meu.
‎Dar nu e casa ta și nu ești soțul meu.
‎Omul acela nu te merită.
‎Ești musafir în casa asta.
‎- Și vrei asta. ‎- Nu mă cunoști.
‎Știu cum te uiți la mine.
‎La tine?
‎Henry?
‎Ar trebui să pleci.
‎E totul în regulă?
‎Totul e bine.
‎- A zis că Henry i-a distrus tabloul. ‎- L-a lovit!
‎L-a plesnit puțin după cap.
‎Henry crede că tu ai făcut asta.
‎Eu am făcut-o deja de sute de ori.
‎Știi că Henry e tare obraznic uneori.
‎Mai știi când a ars bancheta? ‎L-am pedepsit pe săturate,
‎chiar aici.
‎Băiatul trebuie educat.
‎Ascultă!
‎- David vrea să termine tabloul. ‎- Tabloul naibii!
‎Știu.
‎Să-l lăsăm să termine tabloul!
‎Da? Încă una, maximum două vizite.
‎Apoi voi inventa ceva.
‎O scuză.
‎Bine?
‎Bine.
‎- Lana, ascultă! ‎- Ai totul pregătit în hambar.
‎- Te rog! ‎- Îl duc pe Henry la piscină.
‎EROARE
‎PENTRU TATI
‎Am primit o alertă.
‎Ce e?
‎Vrei să explici asta?
‎E…
‎E un desen.
‎Doar o prostie…
‎Ca o fantezie.
‎Poate-ți sparg fața.
‎Vrei să-ți sparg fața?
‎Îmi pare rău. Nu e ce crezi…
‎Soția mea!
‎Perversule!
‎Soția mea. A mea!
‎E doar fantezie. M-a luat valul.
‎Te-a luat valul?
‎E tare frumoasă. E…
‎Iisuse Hristoase!
‎De ce nu înțelegi?
‎Nu am nimic.
‎N-am absolut nimic.
‎N-ai idee cum e să fii în locul meu.
‎Tot ce am avut…
‎s-a dus.
‎A fost
‎distrus.
‎Nu știi.
‎Tu ai totul
‎și nici nu-ți pasă.
‎Îmi pasă mult.
‎Soția ta e o femeie singuratică.
‎E singură acolo.
‎Neapreciată.
‎- Nesatisfăcută. ‎- Tacă-ți fleanca!
‎Neatinsă.
‎Te fac una cu peretele!
‎- Nu știi ce ai. ‎- Știu prea bine.
‎Oare?
‎Cât mai stăm aici?
‎Până vine tatăl tău.
‎- Henry, intră în casă! ‎- Da, domnule.
‎- Ce e, Cliff? ‎- Spune-mi ce se petrece!
‎Voi doi. Ce se petrece?
‎Nu știu la ce te referi.
‎Ce-ai făcut?
‎Ți-am zis, nimic.
‎Ai pozat pentru el?
‎Nu, nu am pozat pentru el.
‎I-ai arătat corpul?
‎Sigur că nu.
‎Te-a atins?
‎Nu.
‎L-ai atins?
‎- Nu. ‎- L-ai dus în patul nostru?
‎Sigur că nu.
‎Zi ce s-a întâmplat!
‎Nimic. Jur.
‎Te-a desenat goală.
‎În cabina lui. Acolo, sus.
‎- Nu știu ce a desenat. ‎- El desenează din memorie.
‎- Din memorie! ‎- N-a văzut nimic.
‎Spune-mi adevărul!
‎- Eu… ‎- Adevărul!
‎Jur pe viața mea, pe a lui Henry, ‎nu s-a întâmplat nimic.
‎Dar a vrut.
‎Da.
‎- Și tot l-ai lăsat să vină. ‎- Știai că nu-l mai voiam aici.
‎N-ai zis asta.
‎Ți-am zis că ne-a lovit fiul ‎și n-ai ascultat.
‎N-ai ascultat!
‎A zis
‎că nu te ating.
‎De unde știa asta?
‎N-aș spune așa ceva nimănui.
‎Atunci de unde știe?
‎Nu știu.
‎Crede că te simți singură.
‎Mă simt singură când ești aici.
‎Am venit aici pentru tine!
‎M-ai adus aici, în casa asta.
‎Acum merg dintr-o cameră în alta ‎și tu mergi dintr-o cameră în alta,
‎dar tu ești o umbră, ‎iar eu sunt aici, reală!
‎Nu, nu m-a atins, ‎dar mi-aș fi dorit s-o facă. Eu…
‎Pentru o clipă…
‎Pentru o clipă,
‎am simțit că soțul meu s-a întors și…
‎a văzut că-s reală și asta vreau. Eu…
‎Mi-aș fi dorit să fi fost așa.
‎Îmi pare rău.
‎Hei!
‎Ascultă!
‎Ce?
‎Voiam să-mi cer scuze.
‎Am întrecut limita și-mi cer scuze.
‎Nu s-a întâmplat nimic cu Lana.
‎Știu.
‎N-a fost interesată.
‎Ascultă!
‎Știu că nu mai vrei ‎să-ți folosesc legătura. Doar că…
‎Vreau să-i cer scuze față în față.
‎Îi datorez și ei scuze.
‎Hei!
‎Măcar să-mi iau rămas-bun?
‎Vreau să-mi iau rămas-bun.
‎În niciun caz!
‎Știi ce mi-a spus?
‎Că vizitele tale o jignesc.
‎Că tu o jignești.
‎Gândul că te întorci o face să vomite.
‎A spus că ești un șarpe.
‎Un escroc.
‎Cel mai rău.
‎Arogant.
‎Nu vrea să te apropii de ea.
‎E a mea.
‎Pentru totdeauna, e a mea.
‎În toate zilele,
‎în toate nopțile,
‎în toate modurile.
‎N-o s-o mai vezi ‎și n-o să-i mai vorbești niciodată.
‎Cine e băiat cuminte?
‎La naiba! O urgență.
‎Ce e?
‎Impact acum câteva minute. ‎E lovit tubul de răcire.
‎Scurgerile sunt mari.
‎Sunt la tubul de răcire patru.
‎Nu sunt semne de avarie.
‎David, ești sigur că era ‎tubul de răcire patru?
‎David?
‎David!
‎Unde naiba ai fost?
‎La baie.
‎La baie?
‎Tubul de răcire patru era în regulă.
‎Al naibii sistem trimite rapoarte false.
‎Trebuie vorbit cu McKenzie.
‎E inacceptabil.
‎Unde mi-e cartela?
‎Cartela.
‎Ce-ai făcut?
‎Haide!
‎Lana?
‎Nu.
‎Lana?
‎Nu.
‎Nu!
‎Subtitrarea: Carla Mona Gîlcă