Не зважай на неї. Зроби це швидко.
Це лише немовля.
Ні, воно навіть не плаче. Що за дитина не видає звуків?
Глянь на неї.
Бачиш? Напівкровка.
Майже не людина.
Убити її — милосердя. Зроби це нарешті.
Не можу.
Боягуз. Сам уб'ю.
Ні!
Бери її.
Бери диявольську дитину і тікай.
БЛАКИТНООКИЙ САМУРАЙ
Геть від мого наставника! Що ти з ним зробив?
Це не я. Ікла.
Наставнику, ні.
Не чіпай його.
На горі є храм.
Там буде в безпеці.
Ні, Мізу! Твоє обличчя ніхто не має бачити.
Погані люди тебе знайдуть. Якщо двері відчиняться, ми загинемо.
Загинув?
Хто з Чотирьох Ікол загинув?
Усі вони.
Усі Чотири Ікла.
Ти вирішиш цю проблему.
Це наказ?
Десять років я чекав цієї миті.
Десять років планування
заради повного контролю над шьоґунатом.
Прямо там.
Чекає на ліжку, розставивши булочки.
А ти хочеш, щоб я звернув увагу
на якогось несформованого напівкровку,
який уміє володіти мечем.
Отже, якщо можна, мій любий друже,
мій надійний партнере і очевидний рівня,
моя права руко й обидві ноги на землі, заповітне серденько,
прибережи жменю турбот для нашої мети.
І зроби це сам, чорт забирай.
Підготуйте чайну церемонію.
Готуєш суп?
Ліки.
Він його зцілить.
Хотілося б.
Якщо він помре, ти теж помреш.
А це отрута.
Сніжна шапочка. Один шматочок…
Два шматочки…
Випий.
Бач?
Корисний.
Ти ледве можеш стояти, не кажучи вже про те, щоб довго тримати меч.
Я не вбив тебе, коли легко міг це зробити.
Тож поклади меч і сядь. Я майже закінчив.
Це угода на поєдинок.
Реванш, який ти мені завинив, має бути зареєстрованим, законним і засвідченим.
Залишилося лише обрати дату.
Скільки днів тобі треба, щоб одужати перед смертю?
Ти ледве пережив наш останній двобій.
Це був не двобій. Ти й близько не мого рівня.
У тебе гарне волосся.
Я був п'яний як чіп, коли ми билися. Я святкував заручини.
-Вітаю. -Вони зірвалися.
Ти позбавив мене статусу і честі.
Я все відновлю, коли повернуся з твоїм трупом.
Скільки часу?
Два дні.
Нехай буде три.
Як хотів моєї смерті, убив би, коли міг.
Убивати ворога слід тоді, коли можеш.
У цьому не було б ніякої честі.
Ти не хочеш помсти. Ти хочеш вечірку.
Як знайду людей, яких хотів убити,
обіцяю, я не витрачу і секунди на церемонію.
Тоді ти ніякий не самурай.
А досі бродячий собака, який їсть моє сміття.
Три дні.
Ще ліки.
Перші знизили температуру.
Ці прискорять загоєння і відновлять сили.
Тут овочі, печінка тріски, трави…
Зламаний меч майстра Хейджі добре йому підходить.
«Я вірю, що ви людина честі, і сподіваюся, ви можете сказати те саме про мене.
Як підете за моєю людиною, Окіямою, він приведе до нейтрального місця,
де ми можемо у спільній безпеці зустрітись за чаєм.
Прошу, прийміть подарунок на знак щирості
від того, хто прагне вашого знайомства». Від Хейджі Шіндо.
Чекай. Куди ти йдеш?
-На чай. -Немає там чаю.
Ти ж це знаєш? Він заведе тебе в пастку.
Гей, ти потрібен мені живим!
У нас угода, пам'ятаєш?
Тебе не вб'є ніхто, крім мене.
Праворуч! Ліворуч!
Я на коні!
Це не може бути нічим іншим, крім пастки.
Хейджі Шіндо буде там.
Він пов'язаний із тим, кого я поклявся вбити.
Помста не вагається.
Холодно.
Правда?
Ти не звикла ні до подорожей, ні до холоду.
Тобі треба більше провізії, щоб зігрітися.
У мене є гарячий чай і гроші. Провізії вистачить на всіх.
Дороги аж кишать небезпекою, дитино.
Якщо повернемося зараз, твій батько не дізнається, що ти пішла.
Можеш їхати в Едо.
Справжня небезпека в Едо. У мене є план, як цього уникнути.
Є чотири дні, доки батько не забере на весілля.
Два дні, щоб знайти Тайґена,
один на його битву з тим демоном-самураєм
і ще один, щоб повернути йому честь.
Пам'ятаю випадок, коли я був молодим радником.
Божевільний монах визволив свиней із ферм,
вірячи, що рятує їх від жорстокої долі.
Свині побігли в ліс, верещачи від шоку свободи.
Більшість з них розтерзали вовки.
Решта голодували.
І селяни тієї зими голодували.
Чому мене всі порівнюють зі свинями?
Хочу сказати, що існує небагато шляхів,
доступних для кожного чоловіка і кожної дівчини.
Боріться у своїх межах, а не проти них.
Я тут не для того, щоб засвоювати уроки.
Розбійники.
Ти ось-ось засвоїш урок.
Рахуй до десяти, а тоді вилазь через вікно. Біжи.
Панове, ви зробили невдалий вибір, зупинивши нас.
Ваші очікування, запевняю вас, не варті ваших зусиль.
Візьміть мою сумку і йдіть. У мене немає нічого цінного.
Лише рисові кульки та чай на дорогу.
Я б поїв.
Давно я не вбивав людину.
Цікаво, чи я досі пам'ятаю як.
Ці ніжки бігають швидко.
Та недостатньо.
Тобі пощастило, що я не чоловік.
Другий черевик, принцеско.
-Ти… -Усе гаразд.
Як ти там казав?
Якщо один бог тебе покине, допоможе інший.
Друже.
Можеш підвезти до Кіото?
Не Кіото!
Міхоносекі, на узбережжі. Важливо, щоб я була там до ранку.
Я заплачу.
На Будді розкидали білі квіти,
і ці квіти створили купу висотою з гору Сумеру.
Я не бачив гір, доки не втік з дому в 12 років.
Там нема нічого, крім скель і човнів.
Риб'ячих нутрощів і риб'ячих мізків.
Пам'ятаєш Когаму?
Чому б ти пам'ятав? Я намагаюся забути.
Мій батько жив лише
заради риби, яку ловив у сіті до світанку.
Було достатньо — напивався вдосталь.
Недостатньо — натомість бив мене.
І я відчував запах тріски на його кулаках.
Нею тхнув і на смертному одрі.
Вісімдесят чотири тисячі дверей Дхарми.
У мене їх було лише двоє.
Сітка чи меч.
Я міг стати своїм батьком або звільнитися від сітки.
І забути про Когаму.
Я пам'ятаю Когаму.
Йому треба зброю, щоб тебе вбити, як тобі — дві руки, щоб сцяти.
Може перекусити тебе навпіл, поки спиш.
Усе.
Наставнику.
Гадаю, я розслаблюся і зачекаю, коли на нас нападуть.
А може, нам пощастить, і завтра зустрінемося з Хейджі Шіндо за чаєм,
тільки чаю не буде.
Буде армія солдатів, яка розріже тебе на крихітні шматочки,
але не зможе битися зі мною.
Якщо хочеш, можу вбити тебе зараз.
Чому ти дозволив мені піти за тобою? Помста не вагається.
Я тобі потрібен, бо ти слабкий.
Виснажений морський їжак на вулиці.
Можу перемогти тебе будь-якою зброєю на твій вибір.
Списом.
Каменем.
Наставнику, ваші шви.
Погані люди тебе знайдуть.
Якщо двері відчиняться, ми загинемо.
Сільські діти лякали один одного історіями про тебе.
Хатина на краю лісу,
де жив хлопчик-монстр зі своєю матір'ю-повією.
Ми на спір торкалися дверей будинку.
Доки одного дня його не стало.
Дала їм побачити себе? Чоловіки прийдуть. Завжди приходять.
Тоді ти був собакою на наших вулицях,
який харчувався недоїдками з помийки.
Мізу!
Раунд твій.
Принесу голку й нитку.
Тпру!
Знаєш, ти обрав сміховинного наставника,
але добре про нього дбаєш.
Ось що. Коли я його вб'ю, ти працюватимеш на мене.
Учнем моїм ти не можеш бути.
Поглянь на себе, половини рук і половини мізків нема.
Але я точно знайду тобі місце на своїй кухні.
Я б не зміг на вас працювати.
Я завжди мріяв про велич.
Усі зібрані монети кидав у коробку з молитвами.
Гадаєш, ти досягнеш величі?
Як кажуть, у світі є чотири шляхи.
Шлях фермера, ремісника, торговця і воїна.
Кожен із них може привести до величі.
Мені було байдуже який, головне його знайти.
Я думав, що досягну величі в приготуванні локшини.
А тепер я побачив, як виглядає велич.
І я знаю, що не можу торкнутися величі, як і сонця,
але можу допомогти.
Я можу допомогти величі.
Що? Я великий!
Ні, дякуємо. Ми не підемо в цю смертельну пастку.
До Хейджі Шіндо туди?
Тоді піду туди.
Гей! Що ти собі думаєш?
Я єдиний, хто може його вбити.
Як він піде назустріч неминучій смерті, я буду поруч, щоб він не подружився з нею.
Ясно?
Зачекай.
Ви розмовляєте?
«Зустріньмося на чай. Буде весело».
Тут розширення. Готуйся.
Вітаю!
Я саме захотів випити чаю.
Це все одно пастка.
Акемі! Час виходити.
Це не Міоносекі.
Ми навіть не близько. Ти завіз нас у ще глибші нетрі!
Тоді краще йдіть!
А ми ще йому заплатили!
Це називається заморочив нам голову.
-Тут день іти у зворотному напрямку. -Два.
Як же бути?
У нас нема грошей і нічим їхати.
Я тут замерзну до смерті. Ще й вся в лайні!
Шкода, що ми не вдома.
Цього вистачить, щоб туди дістатися.
У тебе це весь час було?
Ти знав, що все так закінчиться? Що я здамся?
Дитя, хто навчив вас малювати,
читати, митися, танцювати?
Я вас знаю.
Ви як орхідея.
Чудова і незвичайна, але не переносите ні морозу, ні жару.
І вперта, щоб дати розуму розквітнути.
Тепер, на щастя, це сталося.
Наймімо коня і їдьмо додому.
Я ще можу знайти Тайґена.
Ви поставили все на Тайґена і програли.
Тепер ми маємо досягнути наступного найкращого результату:
поїхати в Едо і видати вас заміж за сина шьоґуна.
Я б не привів до вашого батька пару,
якби не думав, що для вас так найкраще.
Ти.
Ти привів людину шьоґуна.
Такий світ. Він дає жінкам обмежену кількість шляхів.
Пристойна дружина чи непристойна повія.
Не дивуйтеся. Ви більше не дитина.
Треба бачити речі, якими вони є.
Так, я обрав вам шлях.
Ти продав мене синові багатія.
Чим це краще від повії?
У таких тавернах зазвичай
сидять постачальники і торговці плоттю, які їздять по селах і купують дівчат.
А дівчат купують, коли їх продають їхні власні сім'ї.
Спитайте їх, чи це не так.
Це щастя — бути вкраденою як дружина правильного чоловіка.
Навіть, як він не той.
Плюси й мінуси є. З часом.
І лише зараз я дізнаюся,
що ти ніколи в мене не вірив.
Акемі!
Ці ніжки не призначені для великої дороги.
Такі м'які, як… свіже тофу.
Акемі.
Що це таке?
Старий козле, годі йти за мною. Я тобі не по кишені.
Шанувальники переслідують.
Я щойно покинула ексклюзивний бордель Шимабари,
щоб знайти роботу, гідну моїх талантів куртизанки.
Ви заробите астрономічні гроші!
Я все життя був постачальником. Багато дівчат прикидаються принцесами.
Ви дійсно можете нею бути.
Я ніколи не продавав дівчину, наполовину таку елегантну, як ви.
Ніхто не продавав.
Якось своєю грою на кото я викликала оргазми в цілої кімнати самураїв.
І краю кімоно не підняла.
Досить. Акемі, ходімо зі мною.
Забирай зморщений старий член і йди плач за іншою.
Про цю тепер Ґоро подбає.
То ти казала, зараз у тебе немає контракту?
Останній роботодавець змусив розважати того, хто, я знала, битиме мене.
Він сказав, жінка не має вибору, окрім як прийняти свою долю.
Але я знаю, що є інший шлях. Той, який я оберу сама.
Чула, що в Міхоносекі є чудовий салон.
О, пані. Вам пощастило!
Потрібен хтось, хто вестиме за вас переговори про найкращу ціну!
Ґоро всіх знає.
Усі найкращі борделі від Кіото до Едо
чи Міоносекі, як вам завгодно.
Можемо бути там за день!
Беріть мого коня. Будь ласка. Такі ніжки мають залишатися гнучкими.
Акемі, ви не знаєте, що робите.
В юності я бачив достатньо бездоганних мечників,
щоб знати, що ніколи ним не стану.
Я вклав зусилля в інші мистецтва.
У торгівлю. Чаєм.
Цей чайник був у клану Шіндо вже 300 років.
Чудове лиття.
У нас немає секретів тут.
Тобі судилося бути самотнім. Розумію. Ти очікував нападу.
У мене немає зброї, лише маленький ніж для тістечок.
А в нас є мечі.
Може, у мене 500 лучників, схованих у скелях навколо нас.
Ти Хейджі Шіндо.
Торгуєш плоттю, опіумом, але переважно зброєю.
Посередник нелегальних торговців із Заходу.
Ти мене шукав.
Заради чоловіка, з яким ти знаєшся.
Я знаюся з багатьма чоловіками.
Білого чоловіка.
У Японії немає білих.
Такий закон. Його ніхто не порушує.
Авія Фаулер.
Це його ім'я.
Що тебе пов'язує з Фаулером?
Він — один із трьох білих, які були в Японії, коли я народився.
Я вб'ю всіх трьох.
Коли ти народився, було четверо білих.
Тепер їх троє.
У нас із Фаулером справи.
Давні домовленості.
Твої справи неважливі.
Не можеш хоч надягнути маску турботи про господаря?
Я дивлюся в твій бік
і навіть тебе не бачу.
Ти хочеш убити мого партнера. Мені наказали запобігти цьому.
Я послав Чотири Ікла.
Я вбив Чотири Ікла.
Це доводить, що ти нездоланний, що рідкість.
Я можу продовжувати наймати все більш дорогих головорізів,
а ти можеш їх убивати, що коштуватиме нам грошей, а тобі часу.
Це нікому не вигідно.
Але тобі пощастило.
Я мудрий. Досвідчений.
Я знаю, що деякі проблеми неможливо вбити.
Пропозиція.
Дуже гарна пропозиція.
П'ятдесят тисяч рьо.
І ми призначимо тебе новим даймьо Сендайхана.
Багатої деревиною, саке та шовком.
Теперішній даймьо — пияка.
На наше прохання шьоґун призначить наступника.
Він так робить більшість речей.
Я вже підготував листи.
Даймьо Мізу із Сендаю. Чому ні?
Натомість
тобі треба запропонувати нам гарантію,
що ти забудеш усі лихі наміри щодо мене
і Фаулера.
Гарантію?
Так, це дрібниця. Узагалі дурничка.
Великий палець правої руки.
Я візьму його як обіцянку, що ти більше ніколи не направиш меча проти нас.
Твій ніж ріже більше, ніж тістечка.
Соромитись нічого.
Купа наймогутніших даймьо мають підстави носити довгі рукави.
Чекай-но. Спершу поєдинок. Ти мені його винен.
Як гадаєш, що вони роблять?
Готуєш?
То готуй.
Я відмовляюся.
Мене не цікавлять гроші чи влада.
Я не хочу бути щасливим.
Лише задоволеним.
Ти цього очікував.
Справді?
Людина, для якої торгівля — мистецтво.
Ти запланував
атаку чи другу пропозицію.
Мабуть, не дуже гарну.
Як ви збираєтеся дістатися до Фаулера в його замку на острові?
Через вхідні двері.
Серйозно. Так і зробить.
Ні.
Фаулера, як білого, терплять лише доти, доки його не бачать.
Замок Фаулера неприступний.
Щоб дістатися туди, треба перетнути бурхливі води.
Вісім рівнів до його кімнати нагорі,
на кожному фірмовий захист.
О, і ще. Дверей немає.
Захист абсолютний.
Якщо спробуєш напасти, помреш, перш ніж побачиш його обличчя.
Хіба що тобі хтось допоможе.
Торгівля.
Це особисте. Ти хочеш убити Фаулера, а я — припинити з ним партнерство.
Я можу ввести тебе у замок.
Як?
Діжка для саке.
Хочеш, щоб він туди заліз?
Поїздка буде довгою і жахливою.
Але коли я повернуся в замок, не домовившись з вами,
десять діжок саке, які я купив по дорозі,
поставлять на кухні.
Ти ж не розглядаєш цей варіант серйозно?
Хороший будь-який шлях, що веде мене до Фаулера.
Певно, твій мозок роз'їла гарячка.
Це не діжка. Це труна!
Певен, у нього кімната повна діжок
з мертвими, зморщеними, дурними ворогами.
У мене є запитання.
Само собою.
Як знати, що ти не залишиш мене там помирати?
Порівнюєш безглузду складність мого плану з простішою засідкою, яку ти очікував.
Нащо тобі смерть Фаулера, як він зробив тебе таким багатим,
що ти можеш дати мені 50 000 рьо?
Я не розкрию своїх причин.
А ні. Розкрию.
Двадцять років із цим обличчям.
Цим смородом.
Ненавиджу його.
Я так його ненавиджу!
Чому саке неприємно
пахне?
Він хоче померти в гарній бочці.
Це дешеве саке, яке ми подаємо повіям.
Якщо хочеш, у мене є діжка мого улюбленого саке. Дуже суха.
У мене запитання.
Скажімо, він усе це переживе і випустить кишки з білого.
Як йому вибратися із замку?
Я гарантую твоє життя
на відстані довжини клинка від шиї Авії Фаулера.
На цьому все.
Бажаю успішно втекти.
Останнє запитання.
Ця квітка.
Хто її зрізав?
Лінія гостра.
Такий розріз під силу лише майстру.
Ти так не міг.
Досить запитань.
Лізь у діжку!
Що буде, якщо я відмовлюся?
Не можна.
Я розповів тобі правду про нашу ситуацію. З єдиним винятком.
Я тут не сам.
На скелях, що оточують цю долину, 500 моїх найкращих лучників.
Мій маленький жарт був не жартом.
Це засідка. Бачиш?
Якщо відмовишся лізти в діжку, я кину цю стрічку —
сигнал моїм лучникам затулити сонце своїми стрілами,
і ти помреш на місці.
А Фаулер житиме. Знаючи його, мабуть, вічно.
-Лізь. -Ні!
Не лізь туди. Немає ніяких лучників…
Замовкни! У тебе немає вибору.
Лізь! Лізь у діжку або помри!
На хвилину я подумав, що ти йому віриш. Немає ніяких лучників.
Ти злигався з дияволом.
А він не брехав.
Перезаряджають! Рахуй!
Один, два, три, чотири,
п'ять, шість, сім, вісім.
Поганий знак.
Перезаряджаюсь! Два, три, чотири,
п'ять, шість, сім, вісім.
Два, три, чотири…
Сніжна шапочка.
…п’ять, шість, сім, вісім!
У нас нічого не вийде.
Ми в пастці.
-Два, три… -Годі рахувати секунди до смерті.
До біса це. Тримай мене над головою і тікай.
Необов'язково двом помирати.
Рінґо.
Корисний.
Цей хлопака!
Зрештою, якась велич у тобі є. Що ти зробив із цим велетнем?
Твій захист. Це було…
Твої підрахунки. Ти дуже досвідчений.
Зламаний меч добре лежить у руці.
Ну, він твій.
Ти його заслужив.
Ти не збирався лізти в ту діжку.
Такі, як він, такі базіки, що зрештою кажуть, як їх знищити.
Він сказав тобі, як потрапити в замок!
Як? Що це було? Квітка?
Дешеве саке.
Повії!
Шкода, що наш поєдинок призначений на завтра.
Я мушу вбити тебе, перш ніж ти помсти…
Той чоловік…
зовсім не чоловік.
Він демон.
Очі порожні.
Такі ж, як у тебе.
Його ніщо не зупинить.
Він прийде.
Він стоятиме тут і переріже тобі горлянку.
Дивитиметься, як помираєш.
Твоя вправність мечника заслуговує противника
з повною силою та зосередженістю.
Я зможу надати тобі й те, й інше, коли виконаю своє завдання.
У другий день осені я зустріну тебе біля храму
для поєдинку, на який ти заслуговуєш.
Дякую.
Візьми цей меч, як гарантію. Він дуже пасує твоїй руці.
Я хочу знати
все про твого демона.
Я знаю лише його ім'я.
Мізу.
Але дехто знає більше.
Він нам усе розповість.
Переклад субтитрів: Марія Подвісньова