Ingen mand kan alene besejre en hær,
men ét væsen kan.
Hvordan bliver sådan et væsen til?
Længe før vores store shogun bestemte, at solen skulle stå op…
…levede der en ronin.
Hans sjæl var for evigt mærket af den dag, hans herre
blev myrdet af en rivaliserende klan,
hvis våbenskjold var fugl Føniks.
Den dag
følte han noget rejse sig indeni.
En storm i hans sjæl.
Dræb dem alle. Og brænd det så ned.
Et had, der strålede ud fra hans hjertes dyb
til spidsen af hans sværd.
Mester.
Få alle ned i kælderen.
Du har fået os alle myrdet.
Ringo, hold vagt over dem.
Jeg har ikke noget våben.
Start med en køkkenkniv.
Kom så! Denne vej.
Roninen vendte hjem til sin landsby…
…hvor hans forældre bønfaldt ham om at begynde et nyt liv.
Men hadet er som en tyfon.
Det begynder som en brise på havet…
Mor.
Ingen må finde os.
…som opsluges af mørket.
De slemme mænd leder efter dig, Mizu.
Efter en pige.
Du skal være en dreng, altid en dreng.
Så bliver det dybere. Får energi.
Jeg vil hævne os, mor. Det sværger jeg på.
Og vokser sig stedse stærkere.
Hvirvlende og rasende,
indtil det er klar til at angribe!
Roninen begav sig ud på sin færd for at udrydde alle, der bar Føniks-våbnet
eller delte blod med dem.
Men han lærte snart,
at dæmonens vej er brolagt med skarpe sten.
Har du et dødsønske?
Nu skal de forbi os begge.
Den modigste prinsesse, jeg har mødt.
Jeg er ikke modig.
Jeg har været en fange hele mit liv.
Hvis jeg dør i dag, dør jeg i frihed.
Undskyld mig.
Jeg hører, her sælges opium fra Vesten.
Jeg vil finde de hvide mænd, der leverer.
Jeg ønsker ingen ballade, kun information.
Du ser ellers ud til at være ude på ballade.
Nej, jeg vil bare spørge…
Forpulede blandingsavl.
Roninens sjæl blev udmattet og hans krop syg.
Han frygtede ikke døden,
kun at dø, før han kunne indfri sit løfte.
Hjælp mig.
Jeg beder dig. Jeg har brug for en læge.
Alt håb lod til at være ude,
indtil…
Roninen så et syn, som var det sendt fra guderne.
Hjælp mig.
Kom med mig, den herre.
For et par mønter viser jeg dig himlen.
Kan du hjælpe mig?
Mor, du…
Du er i live.
Mizu.
Den smukke kvinde tog roninen med hjem.
Og for første gang i mange måneder
fik roninen hvile.
Mor, du er i live.
Hvordan?
Medicin mod mine hovedpiner.
Spis op, så må jeg tilbage på arbejde.
Det må du aldrig gøre igen. Jeg har tjent penge, mere end rigeligt.
Hvor er du dog blevet ærefuld.
Jeg vidste, det ville være hårdt at tro, jeg var død,
men jeg vidste, det var bedst sådan.
Alene kunne du være som vand.
Umulig at fange.
Nu har guderne bragt dig tilbage til mig.
Roninen genvandt sin styrke,
klar til at genoptage sin hadefulde færd.
Kvinden bønfaldt ham om at blive.
Roninen fortalte hende om sit løfte. Et løfte, han ikke kunne bryde.
Fortvivlet ihukom kvinden noget, nogen havde lært hende for længe siden.
Pengene er væk.
Du skal ikke bekymre dig om penge. Ikke om noget.
Jeg har svaret på alle vores bønner.
Jeg har fundet en mand til dig.
En udstødt, så dit udseende er underordnet.
Han er gammel og har brug for en stærk kvinde til at hjælpe sig.
Det er udelukket. Jeg har aflagt et løfte.
Hvilken kvinde ønsker ikke en mands omsorg?
Ikke mindst for hendes mor?
De mænd, der jagede dig dengang, tror, du døde i den brand.
Finder nogen ud af, du er i live, kan de inkassere en stor dusør på dig.
Lad dem bare. Jeg er ingens hustru.
Jeg skal på arbejde nu.
Vi har brug for pengene.
Ser du, jeg ville gøre alt for dig.
Du vil elske bjergene! Ikke en levende sjæl kommer til at se dig.
Du skal selvfølgelig arbejde.
Lave mad, gøre rent, hjælpe med hestene.
Du må skifte tøj. Han opdrætter heste for herremanden.
Mikio var en stor samurai, indtil han forså sig.
Forså sig?
Herremænd henretter mænd for et forkert bundet bælte.
Hovedsagen er, at I begge er udstødte.
Han har penge og kan ikke klage over dit ansigt.
Sminke.
Du er ikke så hæslig, som jeg forventede.
Du er meget ældre, end jeg forventede.
Lad os få det overstået.
Hans troskab var ikke længere til sin dræbte herre eller til at få hævn…
…men til hans brud.
Okay, tilbage til arbejdet.
Lad os gøre dig klar til i aften.
Mizu kan umuligt holde dem alle væk.
Jeg er ikke et udyr.
Hvad har vi her?
De omringede samuraien ovenpå.
Lad os nu more os lidt.
Dit lille svin!
Bliv her. Hold vagt.
Rolig.
Rolig nu.
Det er okay.
Du kan stole på mig.
Hold dig væk fra hestene!
Tilbage til arbejdet.
Hvem er det her?
Hun hedder Kai.
Hun er smuk, men et vilddyr.
Jeg har forsøgt at tæmme hende.
Det her synes Kai om mig.
Lige siden jeg blev forvist af min herre, har jeg haft en fantasi,
om at han vil tage mig tilbage, hvis jeg giver ham det perfekte dyr.
Det er fjollet.
Ja, det er.
Må jeg fodre Kai?
Kan du ride?
Vågn op!
Kom nu!
Skynd dig væk.
For hurtigt! Du rider for hurtigt!
Jeg plukker dig en moden én.
Imponerende.
Din tur.
Jeg viser dig hvordan. Hold hånden tilbage.
Sigt efter den lige dér.
Udmærket første forsøg.
Som tiden gik,
nød roninen og bruden deres simple liv.
Dæmonens vej virkede som en fjern drøm.
Men nogle gange, hvis han stoppede op og lyttede,
kunne roninen stadig høre den
kalde på ham.
Mor, kan du gå ind til byen i den tilstand?
Jeg har det fint, når jeg får min medicin.
Køb noget tørret makrel. Mizu kan lide det.
Der er ikke nok til min medicin.
Vi synes, du skal prøve ikke at tage den.
Sæt farten ned!
Hold trit!
Herren vil være meget tilfreds med dette stod.
Med Kai går dit ønske måske i opfyldelse.
Kai er for god til nogen herre.
Kai er
din.
Vågn op!
Kom nu!
Akemi, når jeg angriber, løber du hen til de andre.
Angriber hvem?
Ville du være en mand?
Jeg måtte leve som en.
Så de mænd, der var efter dig, ikke fandt dig?
Og så jeg kunne hævne mig på den mand, der forvandlede mig til dette.
Et monster.
Jeg vil se hele dig. Ikke den, din mor ønsker, du skal udgive dig for.
Jeg trænede bare med et sværd.
Vis mig det.
-Jeg har aldrig kæmpet mod en naginata. -Lidt gammeldags.
Men intet våben er bedre, når man er i undertal.
Bare rolig, vi går langsomt frem.
Klar?
Hold ikke igen.
Ikke dårligt.
Tag den ud af skeden.
Vis mig din klinge.
Jeg vil ikke skade dig.
Okay, det er nok.
Mistede du din rygrad sammen med din titel?
Du er et monster.
Efter et tilsyneladende evigt solskin
blev himlen en dag mørkere.
Regnen skyllede farverne på hendes kimono af
og afslørede Føniks-våbnet fra hendes tidligere klan.
Roninen indså nu,
at bruden delte blod med sin svorne fjende.
Bruden udbrød, at hun var flygtet fra sin fars onde klan.
Hun svor, at hendes troskab lå hos roninen alene.
Men for første gang i mange år…
…kunne roninen mærke stormen rase i hans indre.
Han tog tidligt af sted for at bringe hestene til herren.
Alle hestene.
Også din.
Jeg serverede te af bladguld for dig,
og du spyttede i den.
I håb om at formilde sin mand…
…dansede bruden.
De øjne. Det er hende.
Hvilken hvid djævel arbejder du for?
Den eneste hvide djævel, jeg ser, er dig.
Dræb hende hurtigt.
Hvem fortalte jer, at jeg var her? Var det hende?
De færreste kan modstå dusøren.
Mikio.
Og således gik bruden i døden,
men det var ikke enden på hende.
I hendes livløse krop buldrede en storm af had,
forræderi, uret, som besatte hendes sjæl
og forvandlede hende til et mareridt.
Til en onryō!
Nej!
For Kinuyo.
Du er mere mand end nogen, der er trådt ind ad min dør.
Åh nej! Nej!
Jeg ville hjælpe.
Jeg var en kujon før, men jeg kom tilbage. Tilgiv mig.
Dette er dit værk.
Det kunne jeg aldrig finde på.
Det var hende!
Jeg så dig ryge opium igen.
Hvordan fik du råd? Du angav hende.
-Indrøm det! -Det er løgn!
Jeg solgte min krop på broen!
Jeg havde brug for min medicin.
Han må have angivet dig for at få sin titel tilbage.
Jeg er din mor. Din mor.
Mizu.
Han stod bare og så dem dræbe dig!
Han er æreløs!
Svag!
Hold din kæft, din løgnagtige skøge.
Han gør mig fortræd!
Mizu!
Stop det.
Mizu. Jeg elsker dig, Mizu.
Mester!
Du besejrede dem. Dem alle sammen. En hel hær.
Akemi og jeg hjalp til. Hun dræbte to mænd. Jeg dræbte én.
Noget kom over mig indefra.
Det føltes mørkt.
Vil du være som mig? Så gem dig ikke for mørket.
Flere af Hamatas mænd?
Det er hende, prinsesse Akemi. Vi fandt hende.
På Daichi Tokunobus befaling skal hans datter tage med os tilbage.
Jeg går ingen vegne.
Vel, Mizu?
Er der et problem her?
Tag ham.
Tag hende med.
Slip mig! Mizu! Slip mig!
Slip mig!
Mizu!
Mester? Du stod bare og så til.
Det tjener hende bedst.
Du er ikke en samurai. En samurai er ærefuld.
Det sagde jeg heller ikke, jeg var. Det gjorde du. Jeg er på hævnens vej.
Der er hverken plads til kærlighed eller venskab eller svaghed.
Jeg har en mand, jeg skal dræbe.
Hvordan blev dette grusomme væsen til?
Det kunne ikke alene skyldes had.
Der skulle endnu en ingrediens til.
Kærlighed forgiftet af forræderi
for at fremkalde så meget blodsudgydelse og smerte.
For at skabe denne onryō.
Vi takker ydmygt
vores yderst gavmilde shogun.
En gruopvækkende fortælling.
Vi lovede dig den bedste underholdning her i Edo,
gjorde vi ikke, Akemi?
Jo, min herre.
Men én ting var unøjagtig.
Var den?
Ja.
Jeg har engang mødt en onryō.
En rigtig én.
Den var ude af stand til at elske.
Jeg søgte i dens blik efter tegn på kærlighed,
barmhjertighed eller godhed.
Der var kun mørke.
Tekster af: Hani Abildskov Abu-Khalil