‫- הסמוראית כחולת העין -‬
‫אף אדם בודד לא יכול להביס צבא,‬
‫אבל יצור אחד יכול.‬
‫איך נוצר יצור כזה?‬
‫זמן רב לפני שהשוגון הגדול שלנו‬ ‫הסמיך את השמש לזרוח…‬
‫חי רונין אחד.‬
‫בנשמתו נצרב היום שבו הלורד שלו…‬
‫נרצח על ידי שבט יריב‬
‫שסמלו היה עוף החול.‬
‫באותו יום,‬
‫הוא הרגיש משהו גועש בתוכו.‬
‫סערה בנשמתו.‬
‫תהרגו את כולם, ואז תשרפו את המקום.‬
‫שנאה שהקרינה מעומק ליבו‬
‫ועד קצה חרבו.‬
‫מאסטר.‬
‫קח את כולן למרתף.‬
‫רצחת את כולנו.‬
‫רינגו, תשמור עליהן.‬
‫אין לי נשק.‬
‫תתחיל עם סכין מטבח.‬
‫קדימה! מכאן.‬
‫הרונין חזר הביתה לכפר שלו…‬
‫שם הוריו הפצירו בו להתחיל חיים חדשים.‬
‫אבל שנאה היא כמו טייפון.‬
‫היא מתחילה כבריזה בים…‬
‫אימא.‬
‫איש לא יכול למצוא אותנו.‬
‫שנבלעת על ידי האפלה.‬
‫אנשים רעים מחפשים אותך, מיזו.‬
‫ילדה.‬
‫את חייבת להיות ילד, תמיד ילד.‬
‫ואז מעמיקה. ממריצה.‬
‫אני אנקום את נקמתנו, אימא. אני נשבעת.‬
‫והולכת ומתחזקת.‬
‫מסתחררת ומשתוללת‬
‫עד שהיא מוכנה לתקוף!‬
‫הרונין יצא למסעו,‬
‫ונשבע לטהר את כדור הארץ‬ ‫מכל מי שענד את סמל עוף החול‬
‫או חלק את דמם.‬
‫אבל הוא גילה במהרה‬
‫שדרכו של השד רצופה באבנים חדות.‬
‫יש לך משאלת מוות?‬
‫עכשיו הם צריכים לעבור את שנינו.‬
‫את הנסיכה הכי אמיצה שאי פעם פגשתי.‬
‫אני לא אמיצה.‬
‫הייתי שבויה כל חיי.‬
‫אם אמות היום, אמות חופשייה.‬
‫סליחה.‬
‫נאמר לי שאופיום מהמערב נמכר כאן.‬
‫אני רוצה למצוא‬ ‫את האנשים הלבנים שמספקים אותו.‬
‫אני לא מחפש צרות, רק מידע.‬
‫נראה שאתה כן רוצה צרות.‬
‫לא, אני רק רוצה לשאול…‬
‫חתיכת בן תערובת מחורבן.‬
‫נשמתו של הרונין התעייפה וגופו חלה.‬
‫הוא לא פחד מהמוות,‬
‫רק שהוא עלול למות לפני שיקיים את נדרו.‬
‫תעזרו לי.‬
‫בבקשה. אני צריך רופא.‬
‫הכול נראה חסר תקווה,‬
‫עד…‬
‫שהרונין ראה חיזיון שנשלח כאילו מהאלים.‬
‫תעזרו לי.‬
‫אדוני, בוא איתי.‬
‫כמה מטבעות, ואראה לך את גן עדן.‬
‫את יכולה לעזור לי?‬
‫אימא, את…‬
‫את בחיים.‬
‫מיזו.‬
‫האישה היפה לקחה איתה את הרונין הביתה,‬
‫ובפעם הראשונה מזה ירחים רבים,‬
‫הרונין נח.‬
‫אימא, את בחיים.‬
‫איך?‬
‫תרופה לכאבי הראש שלי.‬
‫תאכלי, ואז אני צריכה לחזור לעבודה.‬
‫אסור לך לעשות את זה שוב.‬ ‫הרווחתי כסף, די והותר.‬
‫כמה מכובדת גדלת להיות.‬
‫ידעתי שיהיה לך קשה לחשוב שאני מתה,‬
‫אבל ידעתי שזה לטובה.‬
‫לבדך, יכולת להיות כמו מים.‬
‫בלתי ניתנת לתפיסה.‬
‫עכשיו האלים החזירו אותך אליי.‬
‫הרונין השיב לעצמו את כוחו,‬
‫מוכן לחזור למסע השנאה שלו.‬
‫האישה התחננה בפניו להישאר.‬
‫הרונין סיפר לה על נדרו, נדר שלא יוכל להפר.‬
‫נואשת, האישה נזכרה‬ ‫במשהו שלמדה זמן רב לפני כן.‬
‫הכסף איננו.‬
‫אל תדאגי לגבי הכסף.‬ ‫אל תדאגי לגבי לשום דבר.‬
‫יש לי את התשובה לכל התפילות שלנו.‬
‫מצאתי לך בעל.‬
‫הוא מנודה, אז המראה שלך לא משנה.‬
‫הוא מזדקן וצריך אישה חזקה‬ ‫שתעזור לו במטלות.‬
‫לא בא בחשבון. נדרתי את הנדר שלי.‬
‫איזו אישה לא רוצה גבר שיטפל בה?‬
‫באימא שלה?‬
‫הגברים שרדפו אותך בילדותך‬ ‫חושבים שמתת בשרפה.‬
‫אם מישהו יגלה שאת בחיים,‬ ‫הוא יוכל להסגיר בתמורה לפרס גדול.‬
‫שיסגירו. אני לא אשתו של אף אחד.‬
‫אני הולכת לעבודה.‬
‫אנחנו זקוקות לכסף.‬
‫את מבינה, אני אעשה הכול בשבילך.‬
‫את תאהבי את ההרים!‬ ‫אף נפש חיה לא תראה אותך.‬
‫תצטרכי לעבוד, כמובן.‬
‫לבשל, לנקות, לעזור עם הסוסים.‬
‫תחליפי בגדים. הוא מגדל סוסים בשביל הלורד.‬
‫מיקיו היה סמוראי דגול עד שהוא עבר על החוק.‬
‫עבר על החוק?‬
‫לורדים מוציאים את אנשיהם להורג‬ ‫אם הם קושרים חגורה לא טוב.‬
‫העניין הוא ששניכם מנודים.‬
‫יש לו כסף,‬ ‫והוא לא נמצא בעמדה להתלונן על הפנים שלך.‬
‫איפור.‬
‫את לא זוועתית כמו שציפיתי.‬
‫אתה מבוגר הרבה יותר ממה שציפיתי.‬
‫עדיף לסיים עם זה כבר.‬
‫נאמנותו לא הייתה עוד‬ ‫לאדונו שנרצח ולא לנקמה…‬
‫אלא לכלתו.‬
‫טוב, חזרה לעבודה.‬
‫בואי נכין אותך ללילה.‬
‫מיזו לא יכול לבלום את כולם.‬
‫אני לא פרא אדם.‬
‫מה יש לנו פה?‬
‫הם כיתרו את הסמוראי למעלה.‬
‫בואו נשתעשע קצת בעצמנו.‬
‫בן זונה קטן!‬
‫תישאר פה. תשמור.‬
‫לאט.‬
‫זה בסדר.‬
‫את יכולה לבטוח בי.‬
‫תתרחקי מהסוסים!‬
‫טוב, חזרה לעבודה.‬
‫מי זאת?‬
‫שמה קאי.‬
‫יפהפייה, אבל חייתית.‬
‫אני מנסה לשבור את רוחה כבר חודשים.‬
‫זה מה שקאי חושבת עליי.‬
‫מאז שגורשתי על ידי אדוני, הייתה לי פנטזיה‬
‫שאם אביא לו את היצור המושלם,‬ ‫הוא יקבל אותי בחזרה.‬
‫זה מטופש.‬
‫כן, נכון.‬
‫אפשר להאכיל את קאי?‬
‫את יודעת לרכוב?‬
‫תתעורר!‬
‫קדימה!‬
‫תברחי… מהר.‬
‫מהר מדי! אתה מתקדם מהר מדי!‬
‫אני אביא לך אחד בשל.‬
‫מרשים.‬
‫תנסי.‬
‫קדימה, אני אראה לך. תושיטי את היד לאחור.‬
‫תכווני לזה שם.‬
‫לא רע בשביל ניסיון ראשון.‬
‫בחלוף הזמן,‬
‫הרונין והכלה נהנו מהחיים הפשוטים שלהם.‬
‫דרכו של השד נראתה כמו חלום רחוק.‬
‫אם כי לפעמים, אם הוא עצר כדי להקשיב,‬
‫הרונין עדיין יכול היה לשמוע אותו‬
‫קורא בשמו.‬
‫אימא, את בטוחה שאת יכולה ללכת ככה לעיירה?‬
‫ברגע שאקבל את התרופה שלי, אהיה בסדר.‬
‫תביאי מקרל מיובש. מיזו אוהבת את זה.‬
‫אין מספיק בשביל התרופה שלי.‬
‫אנחנו חושבים שכדאי שתנסי להיגמל.‬
‫תאטי!‬
‫תעמוד בקצב!‬
‫הלורד יהיה מרוצה מאוד מהחבורה הזו.‬
‫עם קאי, המשאלה שלך עשויה להתגשם.‬
‫קאי טובה מדי לכל לורד.‬
‫קאי שלך.‬
‫תתעורר!‬
‫קדימה!‬
‫אקמי, כשאכה, רוצי אל האחרים.‬
‫תכה את מי?‬
‫רצית להיות גבר?‬
‫נאלצתי לחיות כאחד.‬
‫כדי שהגברים שרדפו אותך לא ימצאו אותך?‬
‫וכדי שאוכל לנקום‬
‫באדם שהפך אותי לכזו.‬
‫מפלצת.‬
‫אני רוצה לראות את כולך,‬
‫לא את מי שאימא שלך רוצה שתעמידי פנים שאת.‬
‫כל מה שעשיתי היה להתאמן עם חרב.‬
‫תראי לי.‬
‫מעולם לא התמודדתי מול נגינאטה.‬
‫קצת מיושן,‬
‫אבל אין נשק טוב יותר כשאת במיעוט בקרב.‬
‫אל תדאגי, אפשר להתחיל לאט.‬
‫את מוכנה?‬
‫אל תרסן את עצמך.‬
‫לא רע.‬
‫תשלוף אותה.‬
‫תראה לי את הלהב שלך.‬
‫אני לא רוצה לפגוע בך.‬
‫טוב, זה מספיק.‬
‫איבדת גם את עמוד השדרה ביחד עם התואר שלך?‬
‫את באמת מפלצת.‬
‫אחרי מה שנראה כמו נצח של אור שמש,‬
‫יום אחד, השמים התקדרו.‬
‫הגשם שטף את הצבע מהקימונו שלה,‬
‫וחשף את סמל עוף החול של שבטה לשעבר.‬
‫הרונין הבין כעת‬
‫שהכלה חולקת את דמו של אויבו המושבע.‬
‫הכלה צעקה שהיא ברחה מהשבט המרושע של אביה.‬
‫היא נשבעה שהיא נאמנה רק לרונין.‬
‫אבל בפעם הראשונה מזה שנים…‬
‫הרונין הרגיש את הסערה גועשת בתוכו.‬
‫הוא יצא מוקדם כדי לקחת את הסוסים אל הלורד.‬
‫את כל הסוסים.‬
‫גם את שלך.‬
‫הכנתי לך תה מעלי זהב,‬
‫וירקת לתוכו.‬
‫בתקווה לרכך את ליבו של בעלה…‬
‫הכלה רקדה.‬
‫העיניים האלה. זו היא.‬
‫עבור איזה שטן לבן אתם עובדים?‬
‫השטן הלבן היחיד שאני רואה זו את.‬
‫בואו נהרוג אותה מהר.‬
‫מי אמר לכם שאני כאן? היא?‬
‫זהו פרס שמעטים יכולים להתנגד לו.‬
‫מיקיו.‬
‫וכך הכלה מצאה את מותה,‬
‫אך היא לא מצאה את סופה.‬
‫בתוך גופה חסר החיים, פרצה סערה של שנאה,‬
‫בגידה, חוסר צדק, שהשתלטה על נשמתה‬
‫והפכה אותה לסיוט,‬
‫ל"אונריו"!‬
‫לא!‬
‫למען קינויו.‬
‫אתה יותר גבר מכל אלה שעברו בדלתי.‬
‫אוי, לא! לא!‬
‫באתי לעזור.‬
‫הייתי פחדן קודם, אבל חזרתי. תסלחי לי.‬
‫אתה עשית את זה.‬
‫לעולם לא.‬
‫זו הייתה היא!‬
‫ראיתי אותך מעשנת אופיום שוב.‬
‫איך קנית אותו? הסגרת אותה.‬
‫תודי בזה!‬ ‫-מיזו, לא!‬
‫מכרתי את עצמי על הגשר!‬
‫הייתי צריכה את התרופה שלי.‬
‫הוא בטח הסגיר אותך‬ ‫כדי לקבל בחזרה את התואר שלו.‬
‫אני אימא שלך. אימא שלך.‬
‫מיזו.‬
‫הוא עמד מנגד כדי לראות אותם הורגים אותך!‬
‫הוא חסר כבוד!‬
‫חלש!‬
‫תסתמי את הפה, זונה שקרנית.‬
‫הוא מכאיב לי!‬
‫מיזו!‬
‫תפסיקי.‬
‫מיזו. אני אוהב אותך, מיזו.‬
‫מאסטר!‬
‫ניצחת אותם. את כולם. צבא שלם.‬
‫אקמי ואני עזרנו.‬ ‫היא הרגה שני אנשים. אני הרגתי אחד.‬
‫משהו השתלט עליי מבפנים.‬
‫זה הרגיש אפל.‬
‫אתה רוצה להיות כמוני? אל תתחבא מהאפלה.‬
‫עוד מאנשיו של המאטה?‬
‫זו היא, הנסיכה אקמי. מצאנו אותה.‬
‫בפקודת הלורד דאיצ'י טוקונובו,‬
‫בתו חייבת לחזור איתנו.‬
‫אני לא הולכת לשום מקום.‬
‫נכון, מיזו?‬
‫יש לנו בעיה כאן?‬
‫תפוס אותו.‬
‫קחו אותה.‬
‫תרדו ממני! מיזו! תרדו ממני!‬
‫תעזבו אותי!‬
‫מיזו!‬
‫מאסטר? פשוט עמדת שם.‬
‫עדיף לה ככה.‬
‫את לא סמוראי. סמוראים הם בעלי כבוד.‬
‫מעולם לא אמרתי שאני סמוראי.‬
‫אתה אמרת. אני נמצאת בדרך הנקמה.‬
‫אין בה מקום לאהבה או לחברות או לחולשה.‬
‫עכשיו, יש לי אדם להרוג.‬
‫איך נוצר היצור הנורא הזה?‬
‫השנאה לבדה לא הספיקה.‬
‫נדרש עוד מרכיב אחד,‬
‫אהבה שהורעלה על ידי בגידה,‬
‫כדי להביא כל כך הרבה שפיכות דמים ויגון,‬
‫כדי ליצור את האונריו.‬
‫תודתנו הצנועה‬
‫לשוגון הנדיב ביותר שלנו.‬
‫סיפור מפחיד.‬
‫הבטחנו לך את הבידור הטוב ביותר כאן באדו,‬
‫נכון, אקמי?‬
‫כן, אדוני.‬
‫רק דבר אחד לא היה מדויק.‬
‫באמת?‬
‫בהחלט.‬
‫תבין, פגשתי פעם אונריו.‬
‫אחד אמיתי.‬
‫אבל הוא לא היה מסוגל לאהוב.‬
‫חיפשתי בעיניו סימן לאהבה‬
‫או רחמים או טוב לב.‬
‫הייתה רק אפלה.‬
‫תרגום כתוביות: ג'ניה ליטבאק‬