Ingen mann kan beseire en hær,
men én skapning kan.
Hvordan oppstår en slik skapning?
Lenge før vår store shogun beordret solen til å stå opp…
…levde det en ronin.
Etset inn i sjelen hans, var dagen da hans lord…
…ble myrdet av en rivaliserende klan
med en føniks som sitt symbol.
Den dagen
følte han noe vokse i ham.
En storm i sjelen hans.
Drep alle, og brenn det så ned.
Et hat som strålte fra hjertets dyp
til sverdspissen hans.
Mester.
Få alle til kjelleren.
Du har drept oss alle.
Ringo, hold vakt over dem.
Jeg har ikke noe våpen.
Begynn med en kjøkkenkniv.
Kom igjen! Denne veien.
Roninen dro hjem til landsbyen sin…
…der foreldrene bønnfalt ham om å begynne et nytt liv.
Men hat er som en tyfon.
Den begynner som en bris på havet…
Mamma.
Ingen må finne oss.
…som svelges av mørket.
Slemme menn leter etter deg, Mizu.
Etter en jente.
Du må være en gutt, alltid en gutt.
Så blir den dypere. Den får energi.
Jeg skal hevne oss, mamma. Jeg sverger.
Og den blir sterkere.
Den virvler og raser
til den er klar til å angripe!
Roninen la ut på sin søken
og sverget å rense jorden for alle som bar føniks-merket
eller delte blod med dem.
Men han ville snart oppdage
at demonens vei var brolagt med skarpe steiner.
Har du et dødsønske?
Nå må de komme forbi oss begge.
Du er den modigste prinsessen jeg har møtt.
Jeg er ikke modig.
Jeg har vært fanget hele livet.
Hvis jeg dør i dag, dør jeg fri.
Unnskyld meg.
Jeg har hørt at opium fra Vesten selges her.
Jeg vil finne de hvite mennene som leverer det.
Jeg er ikke ute etter trøbbel, bare opplysninger.
Det ser ut til at du er ute etter trøbbel.
Nei, jeg vil bare spørre…
Din bastardjævel.
Roninens sjel ble sliten, og kroppen ble syk.
Han fryktet ikke døden,
bare at han skulle dø før han fullførte løftet sitt.
Hjelp meg.
Vær så snill. Jeg trenger en lege.
Alt virket håpløst,
frem til…
Roninen så et syn, som var det sendt fra gudene.
Hjelp meg.
Mister, bli med meg.
Et par mynter, så skal jeg vise deg himmelen.
Kan du hjelpe meg?
Mamma, du…
Du lever.
Mizu.
Den vakre kvinnen tok roninen med seg hjem.
Og for første gang på mange måner,
hvilte roninen.
Mamma, du lever.
Hvordan?
Medisin mot hodepinen min.
Spis opp, så må jeg tilbake på jobb.
Du må aldri gjøre det der igjen. Jeg har tjent penger, mer enn nok.
Så ærefull du ble som voksen.
Jeg visste det ble tungt for deg å tro at jeg var død,
men det var til det beste.
Var du alene, kunne du være som vann.
Umulig å fange.
Nå har gudene brakt deg tilbake til meg.
Roninen fikk tilbake kreftene sine,
klar til å dra tilbake til hatreisen sin.
Kvinnen bønnfalt ham om å bli.
Roninen fortalte henne om sitt løfte, et løfte han ikke kunne bryte.
Desperat husket kvinnen noe hun hadde lært for lenge siden.
Pengene er borte.
Ikke tenk på penger. Ikke tenk på noe.
Jeg har svaret på alle våre bønner.
Jeg har funnet en ektemann til deg.
Han er utstøtt, så utseendet ditt er uviktig.
Han begynner å bli gammel og trenger en sterk kvinnes hjelp.
Det kommer ikke på tale. Jeg avla løftet mitt.
Hvilken kvinne vil ikke at en mann skal ta seg av henne?
Av moren hennes?
Mennene som jaktet på deg som barn, tror du døde i brannen.
Hvis noen fant ut at du var i live, kan de få seg en stor dusør for deg.
La dem få den. Jeg er ingens kone.
Jeg skal på jobb nå.
Vi trenger pengene.
Ser du? Jeg ville gjort alt for deg.
Du kommer til å elske fjellene! Ingen annen sjel vil se deg.
Du må selvsagt jobbe.
Lage mat, vaske, hjelpe til med hestene.
Skift klær. Han aler opp hester for lorden.
Mikio var en stor samurai helt til han gjorde en feil.
En feil?
Lorder henretter ansatte om de knytter beltet feil.
Poenget er at dere begge er utstøtte.
Han har penger og kan ikke klage på ansiktet ditt.
Sminke.
Du er ikke så fæl som jeg forventet.
Du er mye eldre enn jeg forventet.
Kan like godt få dette overstått.
Hans lojalitet var ikke lenger til hans drepte lord eller til hevn…
…men til hans brud.
Ok, tilbake til arbeidet.
La oss gjøre deg klar til i kveld.
Mizu kan ikke holde alle unna.
Jeg er ingen bølle.
Hva har vi her?
De trengte samuraien inn i et hjørne oppe.
La oss stjele litt moro for oss.
Din lille jævel!
Bli her. Hold utkikk.
Ptro.
Rolig.
Det går bra.
Du kan stole på meg.
Hold deg unna hestene!
Tilbake til arbeidet.
Hvem er dette?
Navnet er Kai.
Vakker, men et beist.
Har prøvd å temme henne i måneder.
Dette synes Kai om meg.
Helt siden jeg ble forvist av min lord, har jeg holdt fast ved en fantasi
om at hvis jeg gir ham et perfekt vesen, får jeg komme tilbake.
Det er dumt.
Ja, det er det.
Kan jeg mate Kai?
Kan du ri?
Våkne!
Kom igjen!
Dra. Fort.
For fort! Det går for fort!
Jeg skal ta en moden en til deg.
Imponerende.
Prøv.
Kom igjen, jeg skal vise deg. Hold hånden bak.
Sikt på den der.
Ikke verst for første forsøk.
Tiden gikk,
og roninen og hans brud nøt et enkelt liv.
Demonens vei virket som en fjern drøm.
Men noen ganger, hvis han stoppet for å lytte,
kunne roninen fortsatt høre at den
ropte hans navn.
Mamma, tror du at du kan dra til byen slik?
Når jeg får medisinen min, går det bra.
Kjøp litt tørket makrell. Mizu liker det.
Det er ikke nok til medisinen min.
Vi synes du bør prøve å gå uten.
Ro ned!
Hold følge!
Lorden vil bli så fornøyd med denne flokken.
Med Kai kan ønsket ditt gå i oppfyllelse.
Kai er for god for noen lord.
Kai er
din.
Våkne!
Kom igjen!
Akemi, når jeg angriper, løp til de andre.
Angriper hvem?
Ville du være en mann?
Jeg måtte leve som en.
Så mennene som jaget deg ikke fant deg?
Og sånn at jeg kunne få hevn
på mannen som gjorde meg til dette.
Et monster.
Jeg vil se hele deg,
ikke den moren din ber deg late som du er.
Alt jeg gjorde var å trene med et sverd.
Vis meg.
Har aldri kjempet mot et naginata.
Litt gammeldags,
men det beste våpenet når man er i undertall.
Ikke vær redd, vi kan begynne sakte.
Klar?
Ikke hold igjen.
Ikke verst.
Ta det ut av sliren.
Vis meg klingen din.
Jeg vil ikke skade deg.
Ok, det er nok.
Mistet du ryggraden også da du mistet tittelen?
Du er et monster.
Etter det som virket som en evighet av solskinn,
ble himmelen en dag mørk.
Regnet vasket bort fargen på kimonoen hennes,
og føniks-symbolet fra hennes tidligere klan kom til syne.
Nå skjønte roninen
at bruden delte blodet til hans svorne fiende.
Bruden sa hun hadde rømt fra farens onde klan.
Hun sverget at hun var lojal bare mot roninen.
Men for første gang på årevis…
…følte roninen stormen rase inni seg.
Han dro tidlig for å ta med hestene til lorden.
Alle hestene.
Din også.
Jeg lagde deg te av gullblader,
og du spyttet i den.
I håp om å mykne ektemannens hjerte…
…danset bruden.
De øynene. Det er henne.
Hvilken hvit djevel jobber du for?
Den eneste hvite djevelen jeg ser, er deg.
La oss drepe henne fort.
Hvem sa at jeg var her? Var det henne?
Dusøren er en sum som få kan motstå.
Mikio.
Så bruden møtte sin død,
men hun møtte ikke sin ende.
I hennes livløse kropp raste en storm av hat,
og svik og urettferdighet besatte hennes sjel
og forvandlet henne til et mareritt,
til en onryo!
Nei!
For Kinuyo.
Du er mer mann enn noen som kommer inn min dør.
Å nei! Nei!
Jeg kom for å hjelpe.
Jeg var feig før, men jeg kom tilbake. Tilgi meg.
Du gjorde dette.
Det ville jeg aldri.
Det var henne!
Jeg så deg røyke opium igjen.
Hvordan kjøpte du den? Du anga henne.
-Innrøm det! -Det var ikke meg!
Jeg solgte meg på broen.
Jeg trengte medisinen min.
Han må ha angitt deg for å vinne tilbake tittelen.
Jeg er moren din. Moren din.
Mizu.
Han sto der for å se dem drepe deg!
Han er uredelig!
Svak!
Hold kjeft, din løgnaktige hore.
Han skader meg!
Mizu!
Slutt.
Mizu. Jeg elsker deg, Mizu.
Mester!
Du slo dem. Alle sammen. En hel hær.
Akemi og jeg hjalp til. Hun drepte to menn. Jeg drepte én.
Noe kom over meg fra innsiden.
Det føltes
mørkt.
Vil du være som meg? Ikke gjem deg for mørket.
Flere av Hamatas menn?
Det er henne, prinsesse Akemi. Vi fant henne.
Lord Daichi Tokunobu har beordret
at hans datter må bli med oss hjem.
Jeg skal ingen steder.
Ikke sant, Mizu?
Har vi et problem her?
Ta ham.
Ta henne.
Slipp meg! Mizu! Slipp meg!
Slipp meg!
Mizu!
Mester? Du bare sto der.
Hun har det bedre slik.
Du er ingen samurai. En samurai er hederlig.
Jeg sa aldri at jeg var en samurai. Du sa det. Jeg er ute etter hevn.
Jeg har ikke rom for kjærlighet, vennskap eller svakhet.
Jeg har en mann å drepe.
Hvordan ble denne fæle skapningen til?
Hat alene var ikke nok.
Det krevdes én ingrediens til.
Kjærlighet, forgiftet av svik,
for å bringe så mye blodsutgytelse og smerte
som måtte til for å skape onryoen.
Vår ydmyke takk
til vår mest velvillige shogun.
En skremmende historie.
Vi lovet dere den beste underholdningen her i Edo,
ikke sant, Akemi?
Jo, min lord.
Bare én ting var unøyaktig.
Var det?
Absolutt.
Jeg møtte en onryo en gang.
En ekte en.
Men den var ute av stand til å elske.
Jeg så i dens øyne etter et tegn på kjærlighet,
nåde eller godhet.
Det var bare mørke.
Tekst: Susanne Høyersten