En enda man kan inte besegra en armé…
…men en slags varelse kan.
Hur blir en sån varelse till?
Långt innan vår store shogun tillät solen att stiga…
…fanns det en ronin.
Hans själ bar ett brännmärke av den dagen hans herre…
…blev mördad av en fientlig klan
vars vapensköld var en fågel Fenix.
Den dagen kände han något vakna inombords.
Det stormade i hans själ.
Döda alla. Och bränn sedan ner huset.
Ett hat strömmade ur djupet av hans hjärta…
till spetsen av hans svärd.
Mästare.
Få ner alla till källaren.
Du har mördat oss alla.
Ringo, stå vakt utanför.
Jag har inget vapen.
Börja med en kökskniv.
Kom igen! Hitåt.
Ronin återvände hem till sin by…
där hans föräldrar bönföll honom om att börja ett nytt liv.
Men hatet är som en tyfon.
Det börjar som en bris på havet…
Mamma.
Ingen kan hitta oss.
…som blir uppslukat av mörker.
Onda män letar efter dig, Mizu.
Efter en tjej.
Du måste vara en pojke. Alltid en pojke.
Sedan fördjupas det. Det blir starkare.
Jag ska hämnas oss, mamma. Jag svär.
Och det växer ännu mer.
Det virvlar och viner,
tills det är redo att slå till!
Ronin började sitt sökande.
Han lovade att utrota alla som bar fenixmärket
eller var besläktade med dem.
Men snart förstod han
att demonens stig kantas av vassa stenar.
Har du dödslängtan?
Nu måste de ta sig igenom oss båda.
Du är den modigaste prinsessa jag har träffat.
Jag är inte modig.
Jag har varit fängslad i hela mitt liv. Om jag dör idag, dör jag fri.
Ursäkta mig.
Jag hörde att ni säljer opium från väst.
Jag vill hitta de vita männen som levererar det.
Jag är inte ute efter bråk, bara information.
Du verkar vilja ha bråk.
Nej, jag vill bara fråga…
Ditt jävla halvblod.
Ronins själ blev trött och hans kropp var i dåligt skick.
Han fruktade inte döden,
endast att han skulle dö innan han fullföljt sitt löfte.
Hjälp mig.
Snälla! Jag behöver en doktor.
Allt verkade hopplöst, tills…
Ronin såg en syn som verkade ha kommit från gudarna.
Hjälp mig.
Följ med mig, herrn.
Ge mig några mynt, så ska jag visa dig himlen.
Kan ni hjälpa mig?
Mamma, du…
Du lever.
Mizu.
Den vackra kvinnan tog med sig ronin hem.
Och för första gången på många månar…
fick ronin vila.
Mamma, du lever.
Hur då?
Medicin mot min huvudvärk.
Ät nu. Jag ska tillbaka till jobbet.
Du behöver inte göra det mer. Jag har tjänat ihop så det räcker.
En så hedervärd person du blivit.
Jag visste att min död skulle kännas svår för dig,
men det var ändå bäst.
På egen hand kunde du vara som vatten.
Omöjlig att fånga.
Gudarna har fört dig tillbaka till mig.
Ronin återfick sin styrka.
Han gjorde sig redo att återuppta sin hatiska färd.
Kvinnan bönföll honom att stanna.
Ronin berättade om sin ed. En ed som han inte kunde bryta.
Den desperata kvinnan mindes något som hon fått lära för länge sedan.
Pengarna är borta.
Oroa dig inte för pengar. Oroa dig inte för någonting.
Jag har svaret på alla våra böner.
Jag har hittat en make åt dig.
Han är utstött, så ditt utseende spelar ingen roll.
Han är gammal och behöver en stark kvinna som kan hjälpa honom.
Det kommer inte på fråga. Jag har ett uppdrag.
Alla kvinnor vill väl ha en man som tar hand om dem?
Och hennes mor?
Männen som jagade dig som barn tror att du dog i branden.
Får någon reda på att du överlevt, kan de ange dig och få en stor belöning.
Det får de gärna. Jag är inte någon fru.
Nu ska jag arbeta.
Vi behöver pengar.
Du förstår, jag gör allt för dig.
Du kommer att trivas här i bergen! Ingen människa kan se dig här.
Du måste förstås arbeta.
Laga mat, städa och hjälpa till med hästarna.
Byt om till det här. Han föder upp hästar åt länsherren.
Mikio var en mäktig samuraj ända tills hans felsteg.
Felsteg?
En lord avrättar sina män om de knyter ett bälte fel.
Saken är den att ni båda är utstötta.
Han har pengar och han kan inte klaga på ditt ansikte.
Smink.
Du är inte lika ful som jag trodde.
Du är mycket äldre än jag trodde.
Lika bra att vi får det överstökat.
Hans lojalitet låg inte längre hos sin dödade herre eller hämnd…
…utan hos hans brud.
Okej. Tillbaka till arbetet.
Nu gör vi dig redo för ikväll.
Mizu kan inte klara av dem allihop.
Jag är inget kräk.
Vad har vi här?
De har omringat samurajen på övervåningen.
Det är dags att vi roar oss lite.
Din lille skit!
Vänta här. Håll utkik.
Seså.
Lugna dig.
Det går bra.
Du kan lita på mig.
Håll dig borta från hästarna!
Tillbaka till arbetet.
Vem är det här?
Hon heter Kai.
Hon är vacker, men ett riktigt odjur.
Jag har försökt tämja henne länge.
Så här tycker Kai om mig.
Ända sen jag blev förvisad av min herre har jag närt en fantasi
att om jag ger honom ett perfekt djur, kommer han att ta mig tillbaka.
Det är fånigt.
Ja, det är det.
Får jag mata Kai?
Kan du rida?
Vakna!
Kom igen!
Sätt… fart.
Det går för fort! Du rider för fort!
Du ska få en mogen frukt.
Imponerande.
Försök du.
Jag ska visa dig. Håll handen bakåt.
Sikta på den där.
Inte illa för ett första försök.
Tiden gick…
Ronin och bruden njöt av sitt enkla liv.
Demonens väg verkade som en avlägsen dröm.
Men ibland, när han stannade och lyssnade,
kunde ronin fortfarande höra
hur den ropade hans namn.
Mamma, är du säker på att du kan åka till stan?
Så fort jag får min medicin blir jag bra.
Köp lite torkad makrill. Mizu gillar det.
Det här räcker inte till min medicin.
Vi tycker att du ska försöka sluta.
Sakta ner!
Häng med!
Länsherren kommer att bli så nöjd med hästarna.
Med Kai kan din önskan gå i uppfyllelse.
Kai är för bra för en herreman.
Kai är… din.
Vakna!
Kom igen!
Akemi, när jag slår till, spring till de andra.
Slår vem?
Ville du vara en man?
Jag var tvungen att leva som man.
Så att männen inte kunde hitta dig?
Och så att jag kunde hämnas…
på mannen som gjort mig till det här.
Ett monster.
Jag vill se hela dig,
inte den som din mor vill att du ska låtsas vara.
Jag har bara tränat med ett svärd.
Visa mig.
Jag har aldrig stridit mot en naginata.
Den är lite omodern, men utmärkt om man slåss mot många.
Ingen fara, vi tar det långsamt i början.
Är du redo?
Håll inte igen.
Inte illa.
Dra ut svärdet ur skidan.
Låt mig se klingan.
Jag vill inte skada dig.
Okej, det räcker.
Förlorade du din ryggrad när du blev av med din titel?
Du är ett monster.
Efter vad som verkat vara en evighet av solsken,
blev himlen mörk en dag.
Regnet sköljde bort färgen på hennes kimono
och då syntes en fågel Fenix från hennes gamla klan.
Ronin insåg nu att hans maka hade blodsband med hans svurna fiende.
Hon sa att hon hade flytt från sin fars onda klan.
Hon svor på att det var endast ronin som hon var trogen.
Men för första gången på flera år…
kände ronin stormen rasa inom sig.
Han gick iväg tidigt för att ta hästarna till lorden.
Alla hästarna.
Din också.
Jag gjorde te av guldblad åt dig
och du spottade i det.
I hopp om att mildra makens hjärta…
…dansade bruden.
De där ögonen. Det är hon.
Vilken vit djävul jobbar ni åt?
Den enda vita djävul jag kan se är du.
Henne dödar vi snabbt.
Vem sa att jag var här? Var det hon?
Få kan motstå belöningen.
Mikio.
Och så mötte bruden sin död,
men hon mötte inte sitt slut.
Inuti hennes livlösa kropp brusade en storm upp av hat,
av förräderi och orättvisor. De tog hennes själ i besittning
och förvandlade henne till en mardröm…
…en onryō-våldnad!
Nej!
För Kinuyo.
Du är mer man än någon som besökt mitt hus.
Åh, nej! Nej!
Jag kom för att hjälpa.
Jag blev feg, men kom tillbaka. Förlåt mig.
Det här är ditt fel.
Jag skulle aldrig…
Det var hon!
Jag såg dig röka opium igen. Hur hade du råd? Du förrådde henne.
-Erkänn! -Nej, Mizu!
Jag har sålt mig på bron!
Jag behövde min medicin.
Han har förrått dig för att få tillbaka sin titel.
Jag är din mor. Din mor.
Mizu.
Han lät dem döda dig!
Han saknar heder!
Han är svag!
Håll käften, din lögnaktiga hora.
Han gör mig illa!
Mizu!
Sluta.
Mizu. Jag älskar dig.
Mästare!
Du besegrade dem. Allihop, en hel armé.
Akemi och jag hjälpte till. Hon dödade två män. Jag dödade en.
Något kom över mig… inuti.
Det kändes mörkt.
Vill du vara som jag? Göm dig inte för mörkret.
Är det fler av Hamatas män?
Där är hon, prinsessan Akemi. Vi har hittat henne.
Enligt länsherre Daichi Tokunobu
måste hans dotter återvända med oss.
Jag tänker inte gå någonstans.
Eller hur, Mizu?
Har vi problem här?
På honom.
Grip henne.
Låt mig vara! Mizu!
Släpp mig!
Mizu!
Mästare? Du bara stod där.
Hon får det bättre så.
Du är ingen samuraj. En samuraj har heder.
Jag sa aldrig att jag var samuraj.
Du sa det. Jag går hämndens väg.
Där ryms varken kärlek, vänskap eller svaghet.
Nu måste jag döda en man.
Hur uppstod den här förfärliga varelsen?
Enbart hat var inte nog.
Det behövdes en ingrediens till:
Kärlek… som förgiftats av svek,
för att orsaka så mycket blodspillan och fasa…
…och skapa en onryō.
Vårt ödmjuka tack…
till vår generösa shogun.
En så förfärlig historia.
Vi lovade dig de finaste nöjena här i Edo,
inte sant, Akemi?
Ja, min herre.
Blott en sak var inkorrekt.
Jaså, minsann?
Just det.
Ni förstår, jag träffade en onryō en gång.
En verklig sådan.
Den var oförmögen att älska.
Jag sökte i dess ögon
efter tecken på kärlek, eller nåd eller godhet.
Men där fanns endast mörker.
Undertexter: Anne Larsson