Hallo?
Halløj derinde!
Vær nu søde. I må hjælpe os.
Jeg har døende mennesker eller… Måske er de døde.
Jeg tør ikke tjekke, men vil redde dem, selvom jeg er meget vred på en af dem.
Du kender ham vist.
Kom nu! Jeg har gået i dagevis,
vi bliver jagtet, og jeg ved ikke, hvor jeg skal tage hen.
Hvad stiller jeg op?
Mizu.
Kom indenfor.
Mit bur.
Alle de år.
Det tog dem en evighed at bygge toiletter.
Gjorde shogunen usigeligt rig, og jeg skulle bare skjule mig.
Jeg har spundet så meget guld derinde.
Har kneppet 10.000 gange.
Jeg vil aldrig se det igen.
Adjø!
Vores forårsprocession til Edo.
Du lovede, vi ikke kom til at kede os.
Det gør vi heller ikke.
En delikatesse hver eneste aften.
Dejligt, du har fået din appetit tilbage.
Du mistede en arm, ikke din pik.
Vi bør sende besked om, hvornår våbnene ankommer.
Vores venner er nervøse.
Lad dem være nervøse.
Bekymrer de sig ikke, tror de ikke, de har brug for os.
Men du ved hvornår.
Hvad er der planlagt til i aften?
Det er noget nyt.
Som altid en fornøjelse,
fru Kaji.
Altid en fornøjelse at tjene Dem.
God rejse til Edo.
Heiji Shindo, du lovede, du holdt ord.
Hvert stop er en overraskelse og en fryd.
Jeg mener, at nydelse giver os styrke.
Men vores hær er intet uden skydevåben.
Du bekymrer dig som en gammel kvinde.
Jeg bekymrer mig som en, der er på vej i krig mod hele shogunatet.
Våbnene bliver smuglet ind på fiskerbåde om to dage.
Kløgtigt.
Vores hær vil indtage slottet,
og jeg vil personligt henrette shogunen og hele Itoh-klanen,
når ældsterådet mødes under forårsfestivalen.
Så kan herremændene vælge.
De kan dø sammen med ham eller bøje sig for min marionet,
som adlyder mine ordrer!
Jeg sagde ikke stop.
Forsendelsen kommer om to dage.
Gennemsøg hver havn og fiskeværft. Gennemsøg hver eneste båd.
Åbn hver en kasse. Bestik enhver mand for enhver pris.
Vi skal have fat i skydevåbnene før Fowler.
Når du har sikret dem, vil jeg med glæde dræbe Fowler.
"Den mand ville være en plage for Japan. Man deler ikke magten med ham."
Find våbnene, før de når Edo.
Bring dem til mig. Nu.
Sammenfaldet mellem dit bryllup og forårsfestivalen.
Timingen kunne ikke være bedre, om jeg så selv planlagde det.
Alle herremænd har givet os det bedste, de kan byde på.
Op med humøret.
Hvad kan du ønske dig, som ikke findes lige her?
Jeg vil ikke tvinges til at ægte en rædsom mand, jeg ikke kender.
Jeg vil forlade Edo.
Min datter.
Hvornår i hele dit liv har du ikke fået, hvad du ønskede dig?
Da du sortnede mine tænder?
Bare stol på mig.
Hej, min ven. Hvor længe har du været der?
For længe. Det er forår udenfor.
Så lille en fugl skudt i flugten.
Du er født til at dræbe.
Du så noget smukt, og du dræbte det. Du er lige så ond, som de siger.
Vil du intet sige til dit forsvar?
Det er modigt af dig at tale sådan til den unge herre.
Modigt er uklogt.
En kone bør være som tofu. Upåagtet, farveløs og intetsigende.
Han er så rædsom, som de siger. Taler ikke engang til mig.
Den unge mester taler ikke med nogen kvinde. Fru Itohs regel.
Hans første kone burde have fulgt den.
-Hvad skete der? -Hun rejste hjem til sin familie.
I en urne.
Han er lige så nådesløs i sengen som i kamp.
Din forlovedes yndlingsstilling?
Med et skærf om hendes hals.
Akemi! Du godeste, mit barn.
Træd væk fra vinduet.
Er det din ambition nu? At dø?
Er der en anden udvej? Det er vinduet eller kniven. Eller at vente på skærfet.
Bare rolig, Seki. Desværre mangler jeg modet.
Gå din vej. Jeg har ikke brug for råd om ægteskab eller kærlighed,
eller hvad du er ekspert i i dag.
Jeg har aldrig forstået mig på kærlighed,
krig, politik, kunst eller noget af det, jeg skulle forstå.
Jeg var en elendig kriger.
Det eneste emne, jeg nogensinde har vidst alt om, er dig.
Her. En gave fra mig.
Et go-spil?
Vi stoppede med det, da jeg var 12.
Hvorfor?
Fordi jeg vandt hver gang.
Hvorfor?
Fordi du lærte det.
Du er fast besluttet på at hade mig,
når det, du egentlig hader, er at være en andens ejendom.
-Kvinder bør ikke være ejendom. -Men det er de.
Og i morgen overgår du fra din far til Takayoshi.
Jeg har altid vidst, denne dag ville komme.
Siden din mor døde,
har jeg prøvet at forberede dig på den virkelige verden,
ikke den verden, du drømmer om.
Uden din fars vidende,
og ofte uden dit vidende.
Tror du, du sneg dig ind på biblioteket for at læse i alle de år?
Hvorfor tror du, du ønskede det?
Om du ved det eller ej, er du rustet til at udrette mere her end at overleve…
…men til at få succes.
Udvid dit territorium.
Find sårbarhederne. Erobr.
Vind.
Du har lært det.
Lad ikke, som om du er min mor.
Efter i morgen er jeg aldrig mere dit ansvar.
Giv mig skylden om nødvendigt.
Had mig bare.
Jeg var ikke bedre til at være mor end til at være kriger.
Men jeg nød den opgave mere.
Nogen er vågen.
Sig til, hvis Taigen vågner.
Takket være din lærling døde du ikke.
Din sjæl er stædig.
Jeg er ikke Mizus lærling.
Overlever Taigen?
Hans sjæl er også stædig.
Hvad kan jeg gøre, mester?
Jeg har vasket dit tøj. Det var beskidt.
Det er meget pænere nu. Og hvidt. Vidste du, det var hvidt?
Mester Eiji fortjener rent undertøj. Især hvis han skal træne mig.
Du kan hjælpe mig med din stilhed.
Min far elskede stilhed.
Du er i live.
Alting gør ondt.
Det er et godt tegn.
Salt og fiskeindvolde.
Kohama?
Tæt på.
Dette er mester Eijis smedje.
Det var her, du forsvandt hen alle de år tilbage.
Det var her, du trænede.
Folk i byen var ligeglade med mig.
Han tog mig til sig.
Hvil dig. Jeg kommer tilbage.
Vent. Du må lade mig takke dig, for at redde mig.
Det er svært nok for mig at indrømme.
Du skylder mig intet.
Fru Itoh håbede, en tur ville få frøkenen i bedre humør.
Se lige træerne.
Det er, som om de blomstrede til brylluppet.
Selv de prostituerede arbejder nat og dag.
Stop! Stop her.
Du er langt hjemmefra.
Ja, fru Kaji.
Det er mig. Eller skal jeg recitere renga?
Akemi?
Akemi! Du har konetænder.
Alle betalende kunder i landet er i Edo til forårsfestivalen
og et kongeligt bryllup.
Vi har lejet værelser i et tehus her i Yoshiwara.
Vi arbejdede hele vejen hertil.
Vi kneppede os gennem alle 69 stationer på Nakasendoen.
Men hvorfor er du her? Og med shogunens våbenskjold?
Det kongelige bryllup er vist mit.
Vent lidt. Er det dit bryllup?
Hun er virkelig en prinsesse.
Selvfølgelig. Hun bor sikkert på et slot.
Jeg sidder i en fælde omgivet af slanger.
Jeg bytter gerne liv med dig her på stedet.
Vi har serviceret de rejsetrætte skridt på alle mænd i byen
for at kunne hylde din nye familie.
Du skal kun servicere ét, og et nyvasket et af slagsen.
Du forstår det ikke.
At han er et udyr? Han er svag.
Han er en mand. Alle mænd er svage.
De dyriske er de svageste.
De penetrerer kvinder og tror, det gør dem stærke.
Deres pikke er skrøbelige.
Blottede. Du så det selv.
De vil have ble på, smæk og ammes
og gå deres vej, som havde de besejret en hær.
Plej hans svagheder.
Vær hans styrke,
så vil han tilbede dig.
Det ved jeg ikke, om jeg kan.
Stop med at løbe til og fra mænd,
og beslut dig for, hvad fanden du vil.
Jeg vil have kontrol over mit liv.
Så tag kontrol over hans,
prinsesse.
Den stakkel.
Den hvide mand dræber hende sammen med alle de andre.
Jeg vil ikke bebyrde dig længe.
Din plads var her engang.
Jeg har ingen plads, før jeg får hævn. Til det skal jeg bruge mit sværd.
Kan du samle dem igen?
Nej.
Knækket er knækket.
Så skal det omsmeltes og smedes om.
Dit sværd knækkede, fordi blandingen var forkert.
Det var perfekt.
Det var for rent.
Dit metal vil blandes med nyt stål.
Har du stål til mig?
Nej.
Så giv mig et sværd.
Nej.
Ilden i dig raser ukontrolleret.
Jeg er ikke det barn, du engang kendte.
Nej.
Det barn ville flygte, hvis det så dig.
Det barn forstod betydningen af et sværd,
linjen, der skiller liv fra død.
Jeg har intet stål til dig.
Så laver jeg min eget.
Mizu!
Hvordan vidste du, jeg var her?
De værktøjer, du bruger i stedet for hænder,
hvem har lavet dem?
Det har jeg.
Hvorfor?
For at være nyttig.
Kun derfor?
Jeg vil være samurai. Jeg vil være stor.
De fleste griner, når jeg siger det.
Er det sjovt?
Samuraier har brug for hænder.
Har de?
Som en sværdmager har brug for øjne?
Dine hænder.
Et uheld eller medfødt?
Medfødt.
Dine øjne?
En brand.
Og nu lystrer ilden dig.
Du har arbejdet hele natten. Du er sulten.
Den gamle Itagakis berømte fiskedumplings.
Det eneste gode ved Kohama.
Jeg har aldrig smagt dem før.
Husker du det? Jeg var bare en hund, der åd fra rendestenen.
Din klinge.
Stålet ville ikke lystre mig.
Og hvad så? Du må angribe det svin til Fowler, før det er for sent.
"Sværdet er samuraiens sjæl."
Nej, det er bare noget, de siger til nye elever i dojoen.
Du er god. Måske bedre end mig.
Og ingen er bedre end mig.
Våbnet er ligegyldigt.
Du kunne slå ham med en hammer.
Her. Rejs dig op.
Det huer ikke Eiji, du flytter på ting.
Jeg har alt for ondt til at sparre.
Tror du, du kan slå mig to gange?
Undskyld.
Du skal ikke undskylde.
Taigen?
Jeg savner vist Akemi.
Der er noget, jeg må fortælle dig.
Du ser aldrig Akemi igen.
Hvad?
Hun er i Edo for at gifte sig med Takayoshi Itoh.
Hvordan ved du det?
Jeg så til, da Tokunobu-vagterne førte hende væk.
Hun bad mig redde jeres forlovelse.
Og du lod dem tage hende?
Det var for hendes eget bedste.
Jeg skal til Edo.
Nej. Det er for farligt. Fowler vil angribe slottet i Edo.
Hvad?
Jeg så hans planer. Han har en hær med udenlandske rifler.
Han slår til, når ældsterådet mødes.
Du har vidst det al den tid.
Shogunen er i fare. Akemi er i fare.
Hvilken slags samurai er du?
Jeg slår Fowler ihjel.
Ikke af ære.
Af had.
Du er virkelig en dæmon.
Jeg tager til Edo for at advare shogunen, og så finder jeg dig og dræber dig.
Den fineste gave, jeg har fået, var fra fru Itoh, som gav mig to sønner.
Så hvis jeg skulle dø,
ville det ikke have betydning for nationen,
udover ulejligheden ved et par bønner.
Jeg byder jer hjerteligt velkommen til at fejre ægteskabet mellem min anden søn,
Takayoshi Itoh,
og Daichi Tokunobus eneste datter.
I er her, fordi I har bevist jeres loyalitet over for shogunatet.
Må bruden være så tro, som jeres klaner er mod mig.
Må hendes skød være så frugtbart som jeres marker.
Min kære,
dit måltid er tilberedt specielt til dig.
Kaninlever i en velouté af hestesæd.
For fertilitet.
Jeg håber, du kan klare dine pligter som kone til en Itoh.
Du vil se, at jeg kan klare alt.
Nedkølet rævehjerne for visdom.
En suppe på grisefosterblod.
For ungdom og vitalitet.
Denne ret var din mands idé.
Han er sådan en sød dreng.
Alt forvitredes.
Dit stål.
Måske kan en dæmon ikke lave stål.
Er det rigtigt?
Verden ser mig som et afskyeligt monster.
En onryō.
Min egen mor så det også.
Kunne ikke elske mig.
Måske har de ret.
Jeg har ikke oplært dig til at være en dæmon
eller et menneske.
Jeg lærte dig at være en kunstner.
At være kunstner er kun at gøre én ting.
Se på mig.
Jeg kan hverken kæmpe, væve eller drive landbrug.
Jeg laver sværd.
Jeg laver mad for at få styrken til at lave gode sværd.
Jeg studerer sutraerne for at rense mit hjerte og lave gode sværd.
Synes du, hævn er en kunst?
Sværd, gryder, nudler, død.
Det kommer ud på ét for en kunstner.
Så er jeg en dårlig kunstner.
En kunstner giver alt, de har, til kunsten, helheden.
Dine styrker og mangler,
din kærlighed og skam.
Måske de folk, du har taget til dig.
Jeg lavede mine bedste sværd, da jeg havde en lærling.
Jeg troede, jeg generede dig.
Begge dele er sandt.
Måske er der en dæmon i dig, men der er mere end det.
Hvis du ikke inviterer helheden ind,
tager dæmonen to stole,
og din kunst vil lide som følge deraf.
Hvad skal jeg så gøre?
Jeg kan kun lave sværd.
Hver morgen tænder jeg et bål.
Og starter forfra.
Som tofu, klar til at blive spist.
Takayoshi har sendt dig en gave.
Eftersom du nød din middag så meget,
sørgede han for morgenmad og frokost.
Er det sjovt at plage mig? Dræbe min fugl og fodre mig med den?
Give mig to mere?
Sig noget. Er det under din værdighed at tale med mig?
Det var en undskyldning
til min mor.
Jeg forstår.
Din gave var oprigtig.
Kan min mand tilgive, at jeg slog ham?
Min mand skal ikke skamme sig over for sin kone
og behøver ikke svare hastigt.
Den mest geniale lærer, jeg har haft, stammede.
Mindre gode lærere lo,
men jeg vidste, hans sind var så fuld af tanker,
munden ikke kunne følge med.
Når han reciterede poesi,
fyldtes ordene med mening og fyldte mig med ild.
Jeg var så ulykkeligt forelsket i ham.
Kan min mand
tilgive mig, at jeg slog ham?
Ja.
Vil min mand recitere for mig?
Ringo.
Kender du Hjertesutraen?
"Form er tomhed, og tomhed er form."
"Alle ting er tomhed."
"Intet fødes, intet ødelægges…"
Der er ting, jeg ikke kan gøre på egen hånd.
Jeg vil høre dig.
Bliv ved.
"Om ikke andet så blot for i aften."
"Lad os dele denne pude."
"For jeg har længe rejst
på mine drømmes stier for at finde virkelighed."
Jeg gennemsøgte hver en båd og hver en vogn på hver en kyst.
Og fandt intet.
Der er ingen vestlige våben i Japan.
Din hvide mand er en bedrager,
og du har kurs mod din død.
Et brev?
Bare forretninger.
Gør dig færdig. Jeg skal vise dig noget.
Et skinnende nyt legetøj.
Jeg bad om to dødsdømte mænd.
De sendte fire.
Det er rart at nyde respekt.
Kom så!
Gør dit værste.
Så er det min tur.
Det er tid til at teste vores våben.
Vores våben?
Jeg forstår ikke. Hvor er de?
De er lige her.
Jeg måtte ændre designet
for at få 2000 rifler fra mit land ubemærket ind i dit.
Mit lands historie er fyldt af fabrikeret lidelse.
Jeg var dreng,
da Tudorerne brændte al mad, O'Neills oprørere kunne finde på at spise.
Vi sultede. Alle sultede.
De dødes munde var grønspættede af at spise nælder.
Man bliver opfindsom under en hungersnød. Mine forældre døde unge.
Jeg og min søster måtte fange rotter.
Rotterne flygtede hurtigt. Jeg madede min søster med mit blod.
Det holdt hende i live i to uger yderligere.
Jeg sov ikke i tre dage
for at beskytte hendes krop mod sulten, indtil jorden tøede op.
Jeg skar hendes nyrer ud og begravede hende.
Ikke mere fedt end på en ært.
Jeg har ikke spist et eneste måltid siden, uden at tænke på den bid.
Det var sidste gang, jeg gjorde noget af nød.
Nu er jeg herre over mit eget liv.
Hver bid.
Chiba prøvede at stjæle min leverance.
Han ville vist lede vores kup uden os.
Vil du have hans tomler?
Hvad med hans soldater?
De er dine soldater nu.
Vi har vist mistet vores mand inden for murene.
Du må overtage Chibas arbejde på slottet.
Kan du det?
Et sværd af dette stål kan dræbe en gud.
Af dette laver du en klinge, der er dit formål værdigt.
Nej. Du har ret.
Jeg fortjener ikke et sværd endnu.
Dette stål er dit.
Jeg må til Edo og dræbe den mand, jeg svor at dræbe.
Hvis det lykkes, og jeg overlever, vender jeg tilbage.
Så afgør du, om jeg er værdig til et sværd af dette metal
fra din hånd.
Tilgiv mig, at jeg rejser, mester Eiji.
Du havde glædet dig til at være min lærer, måske i årevis.
Men min mester har brug for mig.
Farvel, Sværdfader.
Farvel, Sværdfader!
Tag jeres ejendele med. Der er ikke behov for jeres ydelser længere.
Bed fru Itoh stoppe med at vælge mine måltider
og mit selskab.
Hvem tager sig så af dig?
Prinsessen har indkaldt os.
Det er ikke en indkaldelse.
Det er et forretningstilbud, fru Kaji.
Jeg har egne penge nu og vil gerne købe dine damers kontrakter.
Dem alle.
Fem gange, hvad de hver skylder dig.
På hvilke vilkår?
Ingen vilkår,
udover at hver kvinde er fri og frit kan gå.
Skal jeg ikke prostituere mig?
Du skylder os ikke noget.
Nej. Men jeg har besluttet mig for, hvad fanden jeg vil.
Desuden har jeg brug for nye tjenere.
God løn, nyt tøj. Men I skal bo her.
Her? På dit palads?
Der er muligheder her. Men jeg har meget at lære.
Jeg har brug for venner, jeg kan stole på. Venner med erfaring.
Det er det bedste, der er hændt mig.
Du godeste. Jeg kan ikke tro det.
Jeg mente det. Hvis du ikke vil blive…
Jeg var modbydelig mod dig,
og du tilbyder mig det her?
Jeg beder dig. Akemi, hør på mig.
Du må væk.
Du er i stor fare her.
Fader, jeg anede ikke, hvad jeg skulle gøre.
Fortæl ham, hvad du fortalte mig. Kom så.
Der er et komplot mod shogunatet.
En hvid mand planlægger at angribe slottet i Edo
og dræbe Shogun Itoh og hans familie.
Alle inden for slottets mure.
Han har en hær, udenlandske våben, medskyldige ved hoffet.
Sagde han hvornår?
Herremændenes forsamling.
I må tage af sted straks.
Tak.
Du har måske reddet os alle,
deriblandt min datter.
Hvem kender ellers til det?
Ingen.
Jeg kan ikke takke dig nok.
Ise.
Jeg bad dig stole på mig.
Du skal ikke være gift med en rædsom mand længe.
Du er medlem af Itoh-klanen nu.
Folket vil støtte dig, når shogunen og hans sønner er væk,
hvorved deres magt kan tilfalde mig…
…i fællesskab med mine nye partnere.
Mange vil dø.
Du er i sikkerhed her, indtil det er overstået.
Da kan du takke mig.
Nej!
Tekster af: Hani Abildskov Abu-Khalil