Hahó! Van itt valaki? Kérem, segítsen! Emberek haldokolnak. Vagy már halottak is.
Félek megnézni, de meg kell mentenem őket. Habár nagyon haragszom az egyikükre. Maga
ismeri. Kérem! Napok óta gyalogolok és üldöznek minket a rosszak. Nem tudom, hová
mehetnék.
Mit csináljak?
Mizu! Hozd be őket!
A KÉK SZEMŰ SZAMURÁJ
A börtönöm. Oly sok éven át. Végre sikerült budit építtetnem. Én tettem
gazdaggá a sógunt, erre bujkálhattam. Annyi aranyat forgattam meg itt. Meghágtam
tízezer szajhát. De soha többé ne lássalak! Adieu!
A tavaszi zarándoklat Edóba. Azt mondtad, majd nem unatkozom.
Ezt megígérem. Minden este egy ínyencség.
Örülök, hogy visszatért az étvágyad. A kezed vágták le, nem a farkad.
Hah! Csak… ööö… üzenjünk, ha megérkeztek a fegyverek. Az urak aggódnak.
Ááá, hadd aggódjanak! Ha nem aggódnak, még azt hiszik, nincs szükségük ránk.
De, tudod, mikor.
Hm! Nos, mi a terv ma estére?
Na, ez valami új. Nem okoz csalódást, Kaji asszony.
Mindig öröm szolgálni önt.
Jó utat Edóba!
Heiji Shindo! Megtartottad az ígéreted. Minden állomásnál meglepetés és gyönyör
várt.
Úgy gondolom, erő származik a gyönyörből. De a seregünk semmi fegyver
nélkül.
Aaah, aggódsz, mint egy öregasszony.
Úgy aggódom, mint az, aki szembe akar szállni az egész sógunátussal.
Áááh, a puskákat két nap múlva csempészik be halászbárkán.
Ravasz!
A seregünk beveszi a kastélyt, és én személyesen agyonlövöm a sógunt és a
teljes Itoh klánt az urak tanácskozásakor a Macurin. A dáimjók választhatnak, hogy
meghalnak vele, vagy behódolnak a bábom előtt, aki minden parancsot tőlem kap.
Nem mondtam, hogy hagyd abba.
A szállítmány két nap múlva érkezik. Kutassanak át minden kikötőt, minden
halászbárkát! Nyissanak ki minden ládát, fizessenek le minden embert! Meg
kell kaparintanunk a puskákat Fowler előtt. Ha megvannak, az én kiváltságom
lesz végezni vele.
Fowler a pestis Japánban. Nem osztozhatunk a hatalmon.
Találjátok meg a puskákat mielőbb! Hozzátok el! Most!
Az esküvőtök a Matsuri fesztiválon… Az időzítés nem lehetne megfelelőbb, még ha
én tervezem is. Ááá, a daimjók a legszebb kincseiket küldték el! Vidulj
fel!
Mi más kívánságod lehet még? A világon minden itt van.
Azt kívánom, hogy ne kényszeríts hozzá egy szörnyű idegenhez. El akarom hagyni Edót.
Lányom! Mikor volt utoljára olyan, hogy ne tettem volna a kedvedre?
Mikor ilyen lett a fogam.
Csak bízz bennem!
Üdv, barátom! Mennyi ideje vagy rab? Hm? Régóta. Kitavaszodott.
Egy apró madarat fent az égben. Íjásznak született, uram.
Ah! Láttál valami gyönyörűt, és meg kellett ölnöd? Gonosz vagy, mint mondják.
Nem próbálsz védekezni?
Vakmerő vagy, hogy ilyen nyersen beszélsz Takayoshival.
A vakmerő nem bölcs. A nő legyen olyan, mint a tofu: egyszerű, halovány és gyenge.
Borzalmas, ahogy mondják. És szóba sem áll velem.
Ó! A fiatalúr nem beszélhet egy asszonnyal sem. Az anyja parancsa.
Az első feleség nem követte.
Mi történt vele?
Ó! Visszatért a családjához.
Hamvában.
Olyan durva az ágyban, mint a csatában.
Legkedvesebb pozíciója: egy öv a nyakad körül.
Akemi! Egekre! Gyere el az ablaktól! Így kezdenél új életet?
Halállal?
Van másik kiút? Ablak, vagy kés. Várjak, míg megfojt?
De nem kell féltened. Nincs hozzá bátorságom. Hagyj békén! Nem kell a tanács
szerelemben, frigyben, semmiben, amiben jártas vagy.
Hm. Én sohasem értettem a házassághoz, csatához, hatalomhoz, vershez. Ahhoz,
amihez kellett volna. Borzalmas harcos voltam.
Az egyetlen, akiről mindig mindent pontosan tudtam, te voltál.
Tessék! Ajándék tőlem.
Egy go? Kiskorom óta nem játszunk.
Miért?
Mert mindig legyőztelek.
Miért? Azért, mert tanultál.
Elszántan haragszol rám. De azért haragszol, mert valaki más tulajdona
leszel.
Egy nő nem lehet tulajdon!
Mégis az! És holnap atyád tulajdonából átkerülsz Takayoshiéba.
Mindig tudtam, hogy eljön a nap. Mióta anyád meghalt, próbállak felkészíteni arra
a világra, amelyik létezik, nem arra a világra, amit látni akarsz.
Atyád tudta nélkül. Gyakran a te tudtod nélkül. Azt hitted, el kell csenned tőlem
a könyveket, hogy elolvashasd őket? Mit gondolsz, miért akartad? Tudod, vagy sem,
felfegyvereztelek ahhoz, hogy túlélj itt. Mi több, sikerrel járj.
Növeld a felségterületed! Keresd a sebezhetőségét! Használd ki! Győzz!
Megtanultad.
Nem kell többé az anyámnak lenned.
Holnaptól kezdve már nem a te felelősséged vagyok.
Vádolj, ha muszáj! Gyűlölj! Nem vagyok jobb szülő annál, mint amilyen harcos
voltam.
Pedig élveztem ezt a munkát.
Hm! Valaki felébredt.
Engem csak Taigen érdekel.
Életben vagy hála a tanoncodnak. A lelked jó makacs.
Mizu nem a mesterem!
Taigen túléli?
Hmm. Az ő lelke is makacs.
Miben segíthetek, mester?
Mostam rád. Nem láthattad, milyen koszos volt a ruhád. Sokkal szebb most már.
Fehér. Tudtad te, hogy fehér? A legendás Eiji mester tiszta alsóneműt
érdemel. Főleg, ha engem tanít.
Hmm. Segíthetsz nekem azzal, hogy most csendben maradsz.
Apám szerette a csendet.
Életben vagy!
Mindenem fáj.
Ez jó jel.
Tenger és halbél. Ha! Kohama?
Majdnem.
Ez itt Eiji mester műhelye. Szóval, itt bujkáltál annyi esztendőn keresztül?
Képezted magad.
Senkit nem érdekelt, élek vagy halok-e. Ő befogadott. Pihenj! Mindjárt jövök.
Várj! Meghálálom, hogy megmentettél. Bár bosszantó, hogy ez
történt.
Nem tartozol nekem.
Itoh úrnő remélte, hogy a természet felvidít majd.
Nézd a fákat! Mintha az esküvődre virágoznának.
A kurtizánok is éjjel-nappal dolgoznak.
Állj! Álljunk meg!
Messzire eljöttek.
Igen, Kaji asszony, én vagyok. Idézzek néhány rengát?
Akemi? Haaa! Akemi! Hitvesfogad van. Mmm.
Minden fizető vendégünk Edóba jött a Matsuri fesztiválra és egy nagy esküvőre.
Megszálltunk a teaházban itt, Yoshiwarában.
Paráználkodtunk egész úton. Ránk másztak mind a 69 állomásán a
Nakasendónak.
De te miért vagy itt? A sógun címerével.
Ó! A nagy esküvő, sajnos, az enyém.
Várj! Te vagy az, aki férjhez megy?
Akemi tényleg úrnő.
Ó-ho-hó! Hogyne lenne. Lefogadom, a palotában él.
Egy ketrecben. Kígyók őriznek.
Bármikor helyet cserélnék veled.
Szolgáljuk az úttól megfáradt és bemocskolódott ágyékokat, hogy az új
családodnak hódolhassunk. Neked csak egyet kell, ami frissen mosott.
Nem értett meg.
Hogy egy vadállat? Csak gyenge. Hiszen férfi. A férfi gyenge. És a legbrutálisabb
a leggyengébb. Behatolnak a nőbe és azt hiszik, attól van hatalmuk. Védtelen a
férfiasságuk. Törékeny. Te magad is láttad. Azt akarják, babusgassák,
megszoptassák őket, aztán büszkén elvonulnak, mint a győztesek. Tápláld a
gyengeségét! Légy erősebb, és isteníteni fog téged.
Én nem tudom, megy-e.
Ne menekülj férfitól férfiig, döntsd el, a pokolba is, mit akarsz magadnak!
Én akarom uralni az életem.
Akkor kezdd uralni az övét, úrnő!
Szegény. A fehér ember megöli a többiekkel együtt.
Nem leszek a terhedre sokáig.
Egyszer itt volt a helyed.
Nincs helyem sehol, amíg bosszút nem álltam rajtuk. Ehhez szükségem van a
kardra.
Meg tudod javítani?
Nem. Ami eltört, eltört.
Be kell olvasztani és újrakovácsolni.
Eltört a penge, mert rossz ötvözet.
Tökéletes volt.
Ez túl tiszta.
Az anyaga sokkal többet acélt kívánna.
Van acél számomra?
Nincs.
Akkor adj egy kardot!
Nem! A tűz, ami emészt téged, elszabadult.
Nem az a kölyök vagyok, aki itt élt.
Nem. Mert az a kölyök megijedne tőled. Az a kölyök felfogná a penge értelmét: határ
élet és halál közt. Nincs acél számodra.
Akkor csinálok én magam.
Mizu! Mizu!
Hogyhogy észrevettél?
A szerszám, amit kéz helyett használsz… Ki készítette?
Ah! Á! Aú! Én voltam.
Miért?
Hogy hasznos legyek.
Semmi több?
Nagy akarok lenni. Akár egy szamuráj.
Hmm…
És ilyenkor szoktak nevetni rajtam.
Mulatságos?
A szamurájnak kéz kell.
Biztos? A kardkészítőnek meg szem.
A kezed… Baleset, vagy így születtél?
Utóbbi. A szemed?
Tűzvész volt.
Most a tűz hallgat rád.
Hmm.
Éhes lehetsz. Sokat dolgoztál.
Az öreg Itagaki híres halgombócai. Az egyetlen jó Kohamában.
Még sosem kóstoltam. Emlékszel? Kutyaként marakodtam a koncon.
A pengéd.
Nem tudok acélt kinyerni.
És akkor? El kell kapnod azt a gazember Fowlert, mielőtt túl késő.
A kard a szamuráj lelke, Taigen.
Dehogy, ezt csak a tanítványoknak mondják a dojóban. Te jó vagy. Talán nálam
is nagyobb. És nálam senki sem nagyobb.
Nézd, a fegyver nem számít. Ezzel is legyőzöd. Tessék! Talpra!
A mester nem bírja a rendetlenséget.
Ah! Túl gyenge vagyok viaskodni.
Gondolod, kétszer is lebírhatsz?
Ó! É… é… én… öööm… Sajnálom!
Semmi baj, Taigen.
Taigen!
Biztos hiányzik Akemi.
Valamit el kell mondanom.
Többé nem látod Akemit.
Hogyan?
Edóban van. Hozzámegy Takayoshi Itoh-hoz.
Ho… honnan tudod ezt?
Ott voltam, mikor a Tokunobu őrök jöttek. Megkeresett, hogy megmentse az
eljegyzéseteket.
És hagytad, hogy elvigyék őt?
Az ő érdeke volt.
Edóba kell mennem.
Nem. Ez túl veszélyes. Fowler támadást tervez a kastély ellen.
Mi?
Láttam a tervet. Egy egész sereg, angol puskákkal. Ravasz. Az urak tanácskozásakor
akar lecsapni.
Tudtad. Egész végig. A sógun veszélyben van. Akemi veszélyben van. Miféle szamuráj
vagy, Mizu?
Végezni fogok Fowlerrel.
Nem becsületből, gyűlöletből. Valóban démon vagy.
Figyelmeztetem a sógunt, aztán megtalállak és megöllek.
A legnagyobb ajándék, amit kaptam, Itoh úrnőé volt. Két fiút adott nekem. Még ha
meg is halok, hazánkra nézve nem lesz következménye, ne pazaroljuk az időt
gyászra!
Azért jöttek el, hogy velünk ünnepeljék az egyesülését második fiamnak, Takayoshi
Itoh-nak és Akeminek, akinek atyja Daichi Tokonobu úr.
Azért jöttek el, hogy megerősítsék esküjüket a sógunnak. Az ara legyen olyan
hűséges a klánhoz, mint maguk. Legyen olyan termékeny a méhe, mint a földjeik.
Akemi! Neked külön készítettek el néhány fogást.
Nyúlmáj a legjobb csődörünk magjával tálalva. Hogy fiút szülj. Tudod
teljesíteni kötelességed Itoh-hitvesként?
Meglátja, elbírok bármivel. Hmm.
Hűtött rókaagy a bölcsességért. Ital disznók magzatának véréből. Fiatalság és
életerő.
Ez itt az urad ötlete volt. Olyan kedves fiú.
Szóval, minden szétporladt. Az acél.
Egy démon nem készíthet acélt.
Valóban?
A világ engem néz és egy szörnyet lát. Egy onryōt. A saját anyám is tudta. És nem
szeretett.
Talán igaza volt.
Nem azért neveltelek, hogy démonná válj. Vagy emberré. Megmutattam, hogy légy
művész. Egy művész kizárólag egy dologra képes.
Nézz csak rám! Nem harcolok, szövök, gazdálkodom. Kardot készítek. Arra
fordítom az erőm, hogy jó kard legyen.
A szútrákkal megtisztítottam a lelkem a jobb kardokért.
A bosszú művészet?
Kardok, tálak, soba, halál. Mind ugyanaz a művésznek.
Akkor rossz művész vagyok.
Egy művész mindenét a művészetnek szenteli. Mindenét! Az erejét és a
hiányosságait, a szeretetét és a szégyeneit. Talán az embereket is maga
körül. A legjobb pengék úgy készültek, hogy volt segédem.
Azt hittem, bosszantalak.
Mindkettő.
Talán démon él benned, de van ott más is.
Ha nem az egészet táplálod, a rossz két helyet foglal. A művészetet szenvedi meg.
Most mit csináljak?
Én csak a kardokhoz értek. Minden reggel meggyújtom a tüzet, és kezdem elölről.
Mint a tofu, amit mindjárt felfalnak.
Takayoshi ajándékot küldött.
Mivel annyira élvezted a vacsorát…
Ő szolgáltatja a reggelit és az ebédet.
Mulatságos kínozni engem? Megetetni velem a madaramat? Még kettőt adni?
Mondj valamit! Vagy nem ereszkedsz le hozzám?
Az egy b-b- b-b-bocsánatkérés. Az anyám-m-m anyám
miatt.
Értem. Őszinte ajándék volt. Megbocsátja az uram, hogy megütöttem?
Nincs okod szégyenkezni a hitvesed előtt. Se sietni a válasszal. A legnagyszerűbb
nevelőm is mindig dadogott. A többiek kinevették, de azért tette, mert a feje
tele volt gondolatokkal és a szája nem bírt vele lépést tartani. Ha verselt
nekem, a szó megtelt értelemmel, én megteltem tűzzel. Mert halálosan szerelmes
voltam belé.
Tehát megbocsát az uram, hogy megütöttem őt?
I-i- i-i-igen.
A hitvesem versel nekem?
Ringo!
Ismered a szív szútrát?
Üresség a sajátja mindeneknek. Így van a tudat, az érzet. Nem születnek, nem
-enyésznek. -Nem születnek, nem enyésznek.
Van, amit egyedül nem lehet megoldani.
Gyerünk!
Csak ma éjszaka o-o-o-osztozzunk ezen a párnán. Hosszú utat tettem meg az álmokból
a valóságig.
Jól van.
Átkutattunk minden bárkát és minden szekeret a parton. Nem találtunk semmit.
Nincsenek puskák Japánban. Attól tartok, a fehér embere egy szélhámos és maga a
vesztébe rohan.
Hm. Egy levél?
Csak üzlet.
Fejezd be gyorsan! Mutatok valamit.
Egy fényes, új játékot.
Én két halálra ítélt embert kértem, de négyet küldtek. Jó érzés, ha tisztelnek.
Gyerünk, te! Adj bele mindent!
Én jövök. Ideje tesztelni a puskákat.
A puskákat? Én ezt nem értem. Hol vannak?
Mindenhol. Módosíttatnom kellett rajtuk, hogy észrevétlenül becsempészhessek
kétezer puskát az országba. A hazám mestere annak, hogy lehet szenvedést
okozni. Még kölyökkoromban a Tudorok elégettek minden élelmet, hogy O’Neill
lázadói ne ehessenek. Éheztünk. Mindenki éhezett. A sok tetem szája zöld maradt a
legeléstől. Az éhínségben találékony lesz az ember. A szüleim korán meghaltak, rám
hagyták a húgomat. Patkányokra vadásztam. De a patkányok gyorsan
elfogytak. A húgomat a véremből etettem. Így két héttel tovább élt. Aztán három
napig nem aludtam, hogy megvédjem a testét az éhezőktől, míg a jég el nem
olvadt. Kivágtam a veséjét és elástam. Borsóméretű volt. Rég nem ettem
tisztességes ételt azelőtt, hogy ráfanyalodtam arra a falatra. Utoljára
tettem valamit, mert muszáj volt. Én uralom az életemet. Minden falást.
Chiba tanácsos próbálta elorozni a szállítmányt. Azt hiszem, nélkülünk akarta
átvenni a hatalmat. Kell a hüvelykje?
Mi lesz a katonáival?
Már a te katonáid. Elvesztettük a belső emberünket. Neked kell elvégeznéd Chiba
feladatát a kastélyban. Talán boldogulsz.
Egy kard ebből az acélból egy istennel is végezne. Ebből készíthetsz olyan pengét,
ami méltó tervedhez.
Nem. Jól mondtad, nem érdemlek kardot. Még nem. Neked adom. Edóba kell mennem, hogy
végezzek az ellenségemmel. Ha sikerül és életben maradok, visszatérek. Akkor
eldöntheted, érdemes vagyok-e a művedre ebből a fémből.
Bocsáss meg, hogy elhagylak, Eiji. Beleélted magad, hogy taníthatsz. Talán
évekig. De kellek a mesternek.
Ég veled, Kardok Atyja!
Viszontlátásra!
Fogjátok a holmitokat! Többé nem tartunk igényt a szolgálatotokra! Üzenem
Itoh úrnőnek, hogy ne aggódjon, mit eszem, hogy kikkel vagyok.
De ki fog ellátni majd?
Az úrnő hívatott minket.
Szó sincs ilyesmiről. Üzleti ajánlatom van, Kaji asszony. Rendelkezem vagyonnal
és szeretném kivásárolni a hölgyeket. Az összeset.
Ötször annyi, mint amit fizetett értük.
Milyen feltétellel?
Nincs feltétel. Azon túl, hogy mindegyikük szabad és szabadon távozhat.
Nem kell árulnom magam?
Nem tartozol nekünk.
Tudom. De a pokolba is, eldöntöttem, mit akarok magamnak! Ó! És új szolgálókra is
szükségem van. Jó bér, szép ruhák. Bár itt kell élnetek.
Itt? A kastélyban?
Itt van lehetőség. Sokat kell tanulnom. Társakra van szükségem. Akik ismerik a
világot.
Ennél jobb nem is történhet velem.
Ezt nem hiszem el!
Megmondtam, el is mehetsz.
Rossz voltam hozzád, erre segítesz nekem? Kérlek! Akemi, kérlek! Figyelj ide!
El kell menekülnöd. Itt borzalmas veszélyben vagy.
Atyám! Nem tudom, mit tegyek, hozzád fordulok. Mondj el neki mindent! Gyerünk!
Megdöntik a sógunátust. Egy nyugati férfi megtámadja az Edo kastélyt és végez Itoh
sógunnal és a családjával. Mindenkivel a falakon belül. Kész serege van, puskákkal
és segítőkkel a palotában.
Mondta, hogy mikor?
Míg tart a tanácskozás. Menjenek el, rögtön!
Köszönöm! Megmentetted a klánt. Köztük a lányomat. Tud más is erről?
Senki.
Hadd háláljam meg neked!
Ise!
Mondtam, hogy bízz bennem! Nem sokáig leszel a szörnyeteg hitvese, drágám.
Most már az Itoh-klán tagja vagy. Az emberek téged követnek, amikor a sógun és
a fiai eltűnnek. A hatalom pedig rám száll. Megosztva az új társaimmal.
Sokan odavesznek majd. Te védve vagy itt, amíg nincs vége. Aztán megköszönöd.
Neee!