Hallå?
Hallå där inne!
Snälla. Ni måste hjälpa oss.
Jag har döende människor här. De kanske redan har dött.
Jag vågar inte se efter. Jag vill rädda dem,
trots att jag är arg på en av dem.
Ni känner honom, tror jag.
Snälla! Jag har gått i flera dagar.
Skurkarna letar efter oss och jag vet inte vart vi ska ta vägen.
Vad gör jag nu?
Mizu.
Kliv in.
Min bur…
Alla dessa år…
Det tog dem evigheter att bygga ett riktigt avträde.
Jag gjorde shogun enormt rik. Jag behövde bara gömma mig.
Jag spann så mycket guld därinne.
Jag knullade 10 000 gånger om.
Jag vill aldrig mer se stället igen.
Adjö!
Vår årliga vårfärd till Edo.
Du lovade att vi inte skulle bli uttråkade.
Det blir vi inte.
Varje kväll väntar oss en delikatess.
Så fint att du har fått tillbaka aptiten.
Du blev av med en arm, inte pitten.
Vi bör meddela när vapnen anländer.
Våra vänner är nervösa.
Låt dem vara nervösa.
Annars får de för sig att de inte behöver oss.
Men du vet väl när de kommer?
Nå, vad har du planerat för ikväll?
Det här är något nytt.
Ett sant nöje som alltid, madam Kaji.
Det är alltid ett nöje att tjäna er.
Jag önskar er en god resa till Edo.
Heiji Shindo, du lovade och du levererade.
Varje stopp var en överraskning och en ren fröjd.
Vi blir starkare av njutning.
Men vår armé är inget utan vapen.
Du oroar dig mer än en gammal kärring.
Jag oroar mig som en som ska slåss med hela shogunatet.
Vapnen smugglas in på fiskebåtar om två dagar.
Listigt.
Vår armé kommer att inta slottet.
Jag ska personligen avrätta shogun och hela Itoh-klanen
under de äldstes råd på vårfestivalen.
Då får länsherrarna välja vad de vill göra:
Dö med shogun, eller buga för min lilla nickedocka,
som tar sina order från mig!
Jag sa inte åt dig att sluta.
Leveransen kommer om två dagar.
Sök igenom alla hamnar och fiskelägen. Sök igenom alla båtar.
Öppna alla packlådor. Muta alla med vilket pris som helst.
Vi måste få tag på vapnen före Fowler.
När ni har säkrat dem blir det mitt privilegium att döda Fowler.
"Han skulle vara en farsot för Japan. Han är oförmögen att dela makten."
Hitta vapnen innan de når fram till Edo.
För dem till mig. Nu.
Ditt bröllop sker samtidigt som vårhögtiden…
Det kunde inte vara mer perfekt om jag planerat det själv.
Alla länsherrar har gett oss sina finaste gåvor.
Försök att le.
Vad kan du önska dig som inte finns här?
Jag vill inte bli bortgift med en hemsk man jag inte känner.
Jag vill lämna Edo.
Dotter…
När i hela ditt liv har du inte fått det du ville?
När du svärtade mina tänder.
Lita på mig.
Hej, min vän.
Hur länge har du suttit där?
Alltför länge. Det är vår ute.
En så liten fågel som ni sköt genom vingen.
Ni är i sanning född till att döda.
Ni såg något vackert och så dödade ni det. Ni är lika grym som det sägs.
Har ni inget svar på tal?
Så djärv ni är, som är så frispråkig med shoguns son.
Att vara djärv är oklokt.
En fru ska vara som tofu: Blygsam, färglös och intetsägande.
Han är lika hemsk som de säger. Han pratade inte ens med mig.
Sonen pratar inte med kvinnor. Det är fru Itohs regel.
Hans första fru borde ha följt reglerna.
-Vad hände med henne? -Hon for hem till sin familj.
I en urna.
Han är lika hänsynslös i sängen som i strid.
Er fästmans favoritställning…
är en obi runt hennes hals.
Akemi! Himmel, kära barn…
Gå bort från fönstret.
Är det här din ambition? Att dö?
Finns det någon annan utväg?
Det är fönstret, kniven, eller att vänta på en obi.
Bekymra dig inte, Seki. Tyvärr saknar jag modet.
Gå härifrån.
Jag behöver inte dina råd om äktenskap, kärlek
eller vad du än anser dig vara expert på.
Jag har aldrig förstått mig på kärlek,
stridskonst, politik, konst eller något som jag borde ha kunnat.
Jag var en usel krigare.
Det enda som jag förstått mig på är dig.
Varsågod. Det är en gåva från mig.
Ett go-spel?
Vi slutade spela när jag var 12.
Varför det?
Jag besegrade dig jämt.
Varför det?
För att du hade lärt dig spelet.
Du är förbittrad på mig,
men det du är förbittrad på är att vara någons egendom.
-Kvinnor ska inte vara ägodelar. -Men det är de.
Och i morgon går du från din fars ägo till mästare Takayoshi.
Jag har alltid vetat att den här dagen skulle komma.
Och sedan din mor dog
har jag försökt att förbereda dig för världen, så som den är.
Inte för en värld som du önskar att den var.
Utan din fars vetskap,
och oftast utan din vetskap…
Alla dessa år som du smög dig in i biblioteket för att läsa…
Varför tror du att du ville det?
Även om du inte inser det, är du rustad för att inte bara överleva här…
…utan för att lyckas.
Utvidga ditt territorium.
Hitta sårbarheterna. Ta över.
Och vinn.
Du lärde dig.
Du kan sluta låtsas vara min mamma.
Efter imorgon är jag inte längre ditt ansvar.
Skyll på mig om du måste.
Hata mig.
Jag var inte bättre som mor än jag var krigare.
Men jag tyckte om det.
Någon har vaknat.
Säg till mig om Taigen vaknar.
Tack vare din lärling dog du inte.
Din själ är envis.
Jag är inte Mizus lärling.
Överlever Taigen?
Hans själ är också envis.
Kan jag hjälpa er, mäster?
Jag har tvättat era kläder. De var lortiga.
Nu ser de mycket bättre ut. De är vita.
Anade ni att de var vita?
Den store mäster Eiji förtjänar rena vita underkläder,
när jag ska bli hans lärling.
Hjälp mig genom att erbjuda mig tystnad.
Pappa älskade också tystnad.
Du lever.
-Det gör ont överallt. -Det är ett gott tecken.
Salt och fiskrens.
Kohama?
I närheten.
Det här är mäster Eijis smedja.
Så det var hit du försvann för länge sen.
Det var här du tränade.
Ingen brydde sig om jag svalt eller dog.
Han tog hand om mig.
Vila dig. Jag kommer tillbaka.
Vänta. Låt mig tacka dig för att du räddat mig.
Det är svårt nog att erkänna det.
Du är inte skyldig mig något.
Fru Itoh föreslog en utflykt för att lätta frökens humör.
Titta på träden.
Det är som om de blommade för ert bröllop.
Till och med de prostituerade jobbar både natt och dag.
Stanna! Stanna här.
Ni är långt hemifrån.
Ja, madam Kaji. Det är jag.
Eller ska jag deklamera renga?
Akemi?
Akemi! Du har tänder som en fru.
Alla kunder som kan betala har rest till Edo för vårfestivalen
och ett överdådigt hovbröllop.
Vi har hyrt rum på ett tehus här i Yoshiwara.
Vi arbetade hela vägen hit.
Vi knullade oss igenom alla 69 stopp på Nakasendovägen.
Men varför är du här? Och bär shoguns släktvapen?
Det överdådiga hovbröllopet är tydligen mitt bröllop.
Vänta. Är det ditt bröllop?
Hon är en riktig prinsessa.
Självklart är hon det. Hon bor säkert i ett slott.
Jag är fången i en håla, omgiven av ormar.
Jag byter gärna liv med dig.
Vi har betjänat alla hitresta mäns svettiga skrev,
som är här för att hedra din nya familj.
Du behöver bara betjäna ett enda, ett nytvättat sådant.
Du förstår inte.
Att han är ett odjur? Han är svag.
Han är en man. Alla män är svaga.
Och odjuren är de svagaste av alla.
De penetrerar kvinnor och tror att det gör dem mäktiga.
Men deras pittar är ömtåliga.
Utlämnade. Du såg det själv.
De vill bära blöjor, få smisk och ammas.
Sen svassar de iväg som om de hade erövrat en armé.
Värna om hans svaghet.
Var hans styrka.
Då kommer han att dyrka dig.
Jag vet inte om jag kan.
Sluta springa till och från män
och bestäm för satan vad du själv vill.
Jag vill ha kontroll över mitt liv.
Ta då kontroll över hans liv…
…prinsessan.
Stackare.
Den vita mannen kommer att döda henne med resten av hovet.
Jag kommer inte att inkräkta länge.
Du hade en plats här förut.
Jag kommer inte att få ro förrän jag fått min hämnd.
Men jag behöver mitt svärd.
Kan du sätta ihop dem?
Nej.
Trasigt är trasigt.
Då måste det smältas ner och smidas om.
Svärdet brast för att det var fel på stålet.
Det var perfekt.
Det var för rent.
Din metall vill blandas med nytt stål.
Har du stål till mig?
Nej.
Ge mig ett svärd då.
Nej.
Elden inom dig rasar bortom all kontroll.
Jag är inte det barn som du kände.
Nej.
Det barnet skulle springa om det såg dig.
Det barnet förstod svärdets innebörd
och linjen mellan liv och död.
Jag har inget stål åt dig.
Då gör jag mitt eget.
Mizu!
Hur visste ni att jag var här?
Verktygen som du använder istället för händer,
vem gjorde dem?
Jag.
Varför?
-För att kunna vara användbar. -Inget annat?
Jag vill bli samuraj. Jag vill uppnå storhet.
De flesta skrattar när jag säger det.
Är det roligt?
En samuraj behöver händer.
Gör de?
Precis som en svärdmäster behöver ögon?
Dina händer…
Var det en olycka, eller föddes du sån?
Jag föddes sån.
Era ögon?
En eldsvåda.
Och nu lyssnar elden på er.
Du slet natten lång. Du borde vara hungrig.
Gamle Itagakis berömda fiskknyten.
Det är det enda som är bra i Kohama.
Jag har aldrig provat dem förut.
Jag var ju en hund som åt rester.
Din klinga.
Stålämnet ville inte formas.
Än sen?
Du måste hitta den satans Fowler innan det är för sent.
"Svärdet är samurajens själ."
Det är bara nåt de säger till förstaårselever i dojon.
Du är bra. Kanske till och med bättre än jag.
Och ingen är bättre än jag.
Vapnet spelar ingen roll.
Du kan ta honom med hammaren.
Här. Res dig upp.
Eiji ogillar att man rör hans verktyg.
Jag har för ont för att sparra.
Klarar du att ta mig två gånger?
Ursäkta.
Var inte ledsen, Taigen.
Taigen?
Jag måste sakna Akemi.
Jag måste berätta en sak.
Du får aldrig se Akemi igen.
Vad?
Hon är i Edo. Hon ska äkta Takayoshi Itoh.
Hur vet du det?
Jag lät Tokunobu-vakterna föra bort henne.
Hon sökte upp mig för att rädda er förlovning.
Du lät dem gripa henne?
Det var för hennes eget bästa.
Jag måste till Edo.
Nej, det är för farligt. Fowler tänker attackera slottet i Edo.
Vad?
Jag såg hans plan. Han har en armé utrustad med utländska gevär.
Han tänker slå till under de äldstes råd.
Har du vetat det här hela tiden?
Shogun är i fara. Akemi är i fara.
Vad är du för samuraj?
Jag ska döda Fowler.
Du söker inte heder…
Det är bara hat.
Du är verkligen en demon.
Jag går till Edo för att varna shogun. Sen letar jag upp dig och dödar dig.
Den finaste gåva jag någonsin fått var från fru Itoh, som gav mig två söner.
Om jag skulle dö skulle det därför inte störa riket.
Några böner skulle räcka.
Det är ett nöje att få fira min andra sons giftermål.
Takayoshi Itoh äktar länsherre Daichi Tokunobus enda dotter.
Ni är här för att ni hyser lojalitet till shogunatet.
Må bruden vara lika lojal som era klaner är mot mig.
Må hennes sköte vara lika fruktbart som era åkrar.
Kära du…
Din måltid har lagats speciellt för dig.
Kaninlever med sås gjord på hästsperma,
för fertilitet.
Jag hoppas att du kan hantera dina plikter som fru i familjen Itoh.
Jag kan hantera vad som helst.
Kall rävhjärna för vishet.
Soppa gjord på blod från grisfoster,
för ungdom och vitalitet.
Den här var din makes idé.
Han är en sådan rar gosse.
Så allt föll i bitar?
Ditt stål.
En demon kanske inte kan tillverka stål.
Stämmer det?
Världen ser mig som ett monster fyllt av hat.
En onryō.
Min mor såg det också.
Hon kunde inte älska mig.
De kanske har rätt.
Jag lärde dig varken att bli demon… eller människa.
Jag visade dig hur man blir konstnär.
En konstnär gör bara en sak.
Se på mig.
Jag kan inte slåss, väva eller odla.
Jag smider svärd.
Jag lagar mat för att hålla mig stark och smida bra svärd.
Jag läser sutrorna för att rena hjärtat och skapa bra svärd.
Är hämnd en konst?
Svärd, grytor, nudlar eller död.
Det är sak samma för en konstnär.
Då är jag en dålig konstnär.
En konstnär ger allt de har till konsten,
till helheten.
Ens styrka och brister,
ens kärlek och skam.
Kanske också de personer man mött.
Jag smidde mina bästa svärd när jag hade en lärling.
Jag trodde att jag störde dig.
Båda yttrandena är sanna.
Det kanske finns en demon i dig, men det finns också mer.
Om du inte bjuder in helheten,
tar demonen över.
Och då blir din konst lidande.
Så vad ska jag göra?
Jag vet bara hur man gör svärd.
Varje morgon tänder jag en eld.
Och börjar om på nytt.
…som tofu, redo att slukas.
Mäster Takayoshi skickade en gåva.
Eftersom ni tyckte om middagen,
han gett er både frukost och lunch.
Njuter du av att plåga mig?
Du dödar min fågel, tvingar mig att äta den och ger mig två till?
Säg något. Eller är jag för oviktig att tilltala?
Det var en… ursäkt
…för min mor.
Jag förstår.
Gåvan var uppriktig.
Kan min make förlåta att jag slog honom?
Min make har ingen anledning att skämmas.
Han behöver aldrig svara skyndsamt.
Den bästa lärare som jag någonsin haft stammade.
De sämre lärarna hånade honom,
men jag förstod att hans hjärna var så full av tankar
att munnen inte hann med.
När han deklamerade poesi
fylldes orden med mening och de fyllde mig med eld.
Jag var otroligt förtjust i honom.
Jag undrar…
Kan min make förlåta att jag slog honom?
Ja.
Vill min make läsa poesi för mig?
Ringo.
Känner du till hjärtsutran?
"Kroppen är tomhet och tomheten är en kropp.
Alla ting är tomma.
Ingenting föds, inget går sönder…"
Vissa saker kan jag inte göra på egen hand.
Jag vill höra dig.
Kom igen!
"Om så bara ikväll…
delar vi denna kudde.
Ty jag har rest länge nog
på mina drömmars väg mot verkligheten."
Jag har sökt igenom alla båtar och vagnar på varje kust…
och har inte hittat något.
Det finns inga västerländska vapen i Japan.
Jag fruktar att din vite man är en bluff,
och du är på väg mot din död.
Ett brev?
Affärer.
Avsluta affärerna. Jag har nåt att visa dig.
En glänsande ny leksak.
Jag bad om två dödsdömda män.
De gav mig fyra.
Det känns bra att vara respekterad.
Sätt igång!
Gör ditt bästa!
Min tur.
Det är dags att testa våra gevär.
Våra vapen?
Jag förstår inte. Var är de?
De är här.
Jag fick modifiera deras utförande
för att kunna skicka 2 000 gevär obemärkt från mitt land till ert.
Mitt lands historia präglas av medvetet orsakade lidanden.
Jag var en pojke när Tudor-befälen brände all mat
som O'Neills rebeller skulle kunna äta.
Vi svalt. Alla svalt.
De dödas munnar var gröna efter att ha tuggat nässlor.
Man blir påhittig av svält.
Mina föräldrar dog tidigt.
Jag och min syster fångade råttor.
Råttorna tog snart slut. Jag matade min syster med mitt blod.
Det höll henne vid liv i två veckor.
Jag sov inte på tre dagar
för att skydda hennes kropp från de svältande tills marken tinat.
Jag skar ut hennes njurar och begravde henne.
De innehöll knappt något fett.
Jag har inte ätit ett enda mål mat utan att minnas det.
Det var det sista jag gjorde för att jag var tvungen.
Nu har jag kontroll över mitt liv.
Varenda tugga.
Mäster Chiba försökte stjäla min vapenleverans.
Han ville leda vår kupp utan oss.
Vill du ha hans tummar?
Och hans soldater?
De är dina soldater nu.
Vi har förlorat vår man på insidan.
Du får göra Chibas jobb inuti slottet.
Klarar du av det?
Ett svärd smitt av detta stål skulle kunna döda en gud.
Du ska göra en klinga av det som är värdigt ditt syfte.
Nej. Du har rätt.
Jag förtjänar inte ett svärd. Inte än.
Det här stålet är ditt.
Jag ska till Edo och döda den man jag har svurit att döda.
Om jag lyckas och fortfarande lever återvänder jag hit.
Då ser du om jag är värdig ett svärd av denna metall
och som smitts av dig.
Förlåt att jag går, mäster Eiji.
Ni gladdes över att få bli min lärare i många år.
Men mästaren behöver mig.
Adjö, Svärdfar.
Hej då, Svärdfar!
Samla ihop era saker. Era tjänster behövs inte mer.
Hälsa fru Itoh att hon kan sluta komponera mina måltider och umgänge.
Men vem ska ta betjäna er?
Prinsessan kallade på oss.
Det här är ingen kallelse…
Jag har ett affärsförslag, madam Kaji.
Jag har egna pengar och vill köpa upp era damers kontrakt.
Allihop.
Fem gånger vad de är skyldiga er.
På vilka villkor?
Det enda villkoret är att varje kvinna kan anse sig vara fri och är fri att gå.
Behöver jag inte bli prostituerad?
Du är inte skyldig oss något.
Jag vet.
Men jag har bestämt mig för hur jag vill ha det.
Och jag behöver nya uppasserskor.
Ni får bra lön och nya kläder. Men ni måste bo här.
Här? I ert palats?
Det finns möjligheter här, men jag har mycket att lära.
Jag behöver vänner jag kan lita på och som har erfarenhet av världen.
Det här är det bästa som har hänt mig.
Herregud. Det här är inte sant.
Jag menar allvar. Om du inte vill stanna…
Jag var förskräcklig mot dig
och nu erbjuder du mig det här?
Snälla. Akemi, lyssna på mig.
Du måste ge dig av.
Du svävar i stor fara här.
Jag visste inte annan råd än att uppsöka far.
Berätta vad du sa till mig. Seså.
Det finns en komplott mot shogunatet.
En vit man planerar att attackera slottet i Edo
och döda shogun Itoh och hela hans familj.
Alla innanför slottsmurarna.
Han har en armé, utländska vapen och bundsförvanter inom hovet.
När ska det här ske?
Under länsherrarnas råd.
Ni måste resa härifrån nu.
Tack!
Du kan ha räddat oss alla,
inklusive min dotter.
Vem någon mer om det här?
Nej, ingen.
Jag kan inte tacka dig nog.
Ise.
Jag sa åt dig att lita på mig.
Du kommer inte vara gift med en hemsk man länge till.
Du är ingår i Itoh-klanen nu.
Folket kommer att samlas kring dig när shogun och hans söner är borta.
Deras makt kommer att tillfalla mig…
…och delas med mina nya kompanjoner.
Många kommer att dö.
Här är du i säkerhet tills det är över.
Och sen… kan du tacka mig.
Nej!
Undertexter: Anne Larsson