Mami?
Přišli si pro mě, jak jsi říkala.
Zlí muži.
Byla to moje chyba.
Mrzí mě, že jsem zrůda, mami.
Pomstím nás.
Přísahám.
I když to bude trvat celý život.
I kdybych měla umřít.
Slibuju, mami.
Slibuju.
Mistře?
Mistře!
Brzy tu bude.
Fauler.
Stihneš najít Akemi, než přijdou?
Musím.
Slíbil jsem to.
Připraven?
Jít severní stokou. Ujistit se, že je průchodná. Počkat, až uvidím Akemi, a
odvést ji daleko od hradu. Neumřít.
A když tě chytí šermíři?
Sokolí skok.
Když tě chytí kopiníci?
Utéct.
Mistře.
Co Faulerova armáda?
Ta mě nezajímá.
Jde mi o jeho smrt.
Ale co když zabijí šóguna?
Šógun Ito vpustil do Japonska bělochy pro svůj prospěch navzdory vlastním zákonům.
Zaslouží si, co přijde.
Ringo.
Až zabiju Faulera, najdu tě tady. Jestli se nevrátím…
Jistě, že vrátíš.
Kdyby ne…
Selhal jsem, nebo jsem mrtvý.
Takhle nemluv, mistře.
Nemůžeš zemřít.
Nevíš jak.
MODROOKÝ SAMURAJ
Ze všech těch věcí, které na nás otec hází, je tenhle tlustý, bílý, rozvařený
knedlík ta nejhorší.
To-to-to je nutné zlo.
Knedlík se podává.
Usilovně jsem přemýšlel o vhodném daru pro vašeho otce na tuto pouť. A co asi tak
můžete dát muži, který má všechno?
Drzost, já vím, ale pro jednou jsem si řekl, že se obejdu bez metafor a přinesu,
co ode mě chce. Vidí ve mně zlato, které mu přináším. Tady je. Tady jsem.
Otec vám vyjadřuje vděk za naše trvalé spojenectví.
Spojenectví? Udělal jsem z něj přeci druhého nejbohatšího muže světa.
Šógun d-d-děkuje.
D-d-d-děkuje?
Každý rok se přicházím poklonit jeho trůnu, jen aby mě odsunul na tento pěkný
kopec. Dříve mé dary chamtivě přijímali jeho jménem jeho rádci. Teď posílá své
oplácané syny. Nemohl by mi letos dovolit setkat se s ním osobně tváří v
tvář po všech těch letech?
To by bylo obtížné.
Chápejte.
Právě teď se dole odehrává velkolepá oslava, Rada starších uprostřed jarního
Matsuri. Páni hodují, popíjejí, řeší státní záležitosti. Neměl bych tentokrát
dostat místo u stolu?
Jak jsem řekl…
Bylo by to obtížné.
Jistě.
Tak tedy příští rok.
Náš nejlepší brokát z Nišidžinu tkaný zlatem pro šóguna Ita.
To prozatím stačí. Musíme probrat hodnotu měny.
Ještě jeden dar, když dovolíte.
Vyřezaný z rohu nosorožce. Samec, obávaný vůdce smečky, o němž je známo, že zplodil
padesát mláďat… Důstojný pohár pro šóguna.
Příznivé znamení. Požehnání udělené Radě starších.
Dřív bych uvěřila, že jsi duch, než že žiješ. Chápu to tak, že jsi viděl Faulerův
hrad a utekl.
Kde je Akemi?
Viděla jsem, jak přihlížíš, jak ji s křikem odvádějí. Teď je z ní paní Akemi.
Paní Akemi mně a mým děvčatům dala velmi příhodné místo tady. Starám se o
její záležitosti a tebe by tu nechtěla. A hradní stráž by nechtěla najít muže v
ženském křídle.
Sledoval jsem Faulera. Věřím, že se dnes chystá svrhnout šógunát.
Zabije všechny z klanu Ito, celou rodinu.
Jedna z dívek zaslechla zvěsti o útoku.
Akemi ji vzala za svým otcem. Od té doby jsem ani jednu neviděla.
Běž. Hned. Vezmi své dívky a utečte.
Buďte daleko, až začnou střílet.
Všichni páni jsou na slunci. Pijí, hrají hry, klaní se šógunovi, který brzy zemře.
Najez se.
Je to důležitý den.
Kdysi jsi na mě hleděla s obdivem.
-Necháš zabít mého manžela. -Myslíš toho surovce, před kterým jsi
utekla? Pořád to nechápeš. Dávám ti všechno, co chceš. Jakmile šógun a jeho
věrní zemřou, budeš volná. Hned po tom, co jako jediný přeživší člen klanu
Ito, podpoříš otce jako nového šóguna.
To neudělám.
Jenom díky mně ses poprvé nadechla. A teď dýcháš proto, protože ti to dovolím.
Syn je potřebný. Jednou v životě potřebuji i dceru. To tlusté bílé prase si
myslí, že budu jeho malá poslušná loutka. Až se ho zbavím, celé Japonsko bude moje
Seki!
Co to děláš?
Akemi teď půjde se mnou.
Pokud si to přeje.
Ty…
Ses pro mě vrátil.
Dělal jsem, co jsem považoval za nejlepší, přestože mi to nikdy
nepříslušelo.
Můžeš mi odpustit, mé dítě?
Celé ty roky při mně, abys dnes zahodil svůj mizerný život kvůli dceři?
Teď dýcháš, protože to dovolím já.
Chyťte je! Chyťte je!
Kdo propustil paní Akemi?
Ustup, ty blázne. Víš, že mluvím za pana Daičiho.
Tentokrát ne. Otoč se. Vrať se do cely.
Tvůj přítel?
On není můj přítel.
Pořád chceš svou svobodu?
Tak pojď se mnou. Ringo na tebe čeká u stoky.
Ringo?
Tvůj plán útěku je Ringo?
Vyšlo to! Promiň.
Sokolí skok.
Slušný.
Trénoval jsi.
Taigene! Jsi tady!
Šógun je v nebezpečí. Pořád jsem věrný samuraj. Přišel jsem ho varovat před
Faulerem.
Ty znáš šóguna?
Nemůžu se k němu dostat.
Řekl jsem veliteli stráže, že jsem viděl tábor bělochovy armády před Edem. Odvětil
jen: „V Japonsku žádní běloši nejsou.“
Kde je šógun teď?
V hradní zahradě obklopen strážemi. Kdybych se k němu pokusil dostat, byl bych
mrtvý na sedmém schodě.
Společně bychom se mohli dostat tak blízko, abychom ho stihli varovat.
-Pojď se mnou a můžeme -Mistr řekl…
Mizu se stará jenom sám o sebe a svou pomstu.
Ringo, neříkal jsi, že chceš být skvělý?
Bohové ti dávají šanci. Tak Co uděláš, když dostaneš přesně to, za co ses modlil?
Tam. U vody.
Osm strážců a lučištníci.
Ale jak je obejdeme?
Hádanka?
Co by udělal Mistr?
Mizu? Mizu je ten nejméně opatrný, nejméně taktický a nejotravnější člověk,
jakého jsem kdy potkal.
Ano.
Ale co by udělal?
Je tak hloupý, že by prošel přímo hlavní branou.
Zastavte je!
Neútočte. Poslouchejte, přicházíme s varováním! Poslouchejte!
Šlo to dobře. Je to odporný tvor. I na bělocha.
Taigene!
Proč s ním vlastně obchoduješ?
Prosím.
Příjemný den si žádá příjemná témata. Takajoši, kde je tvá krásná nová žena? To
jsi ji tak brzy unavil?
Zabijte mě, ale nejdřív mě nechte varovat šóguna. Jeho život je v nebezpečí!
Šógun?
Kdo se opovážil namířit zbraň na šóguna?
Já nejsem vrah. Jsem věrný samuraj z Kjóta sloužící panu Tokunobuovi. Přišel
jsem vás varovat a zachránit šógunovi život.
Abijah Fauler přichází s armádou vyzbrojenou puškami. Prosím, jen se
podívejte, pak mě zabijte.
Zavřete brány! Blíží se armáda! Blíží se armáda!
Rychle. Nemáme moc času.
Počkat.
Proč zastavujeme?
Svoboda.
Získal jsem zpět část tvého věna. S ním můžeš jet kamkoli, žít jakýkoli život. S
Taigenem, nebo bez. Volba už nikdy nebude na nikom jiném než na tobě.
Ta farma, na které jsi vyrostl, na kopci, daleko od všeho.
Myslíš, že tam ještě je?
Je tady.
Vezměte je na frontu. Rychle!
Všechny lučištníky. Všechny muže. Nenuťte mě setkat se s nepřítelem.
Nedostanou se k první bráně.
Jsi vskutku věrný samuraj. Dejte tomuto muži meč. Zůstane po mém boku.
A on zase po mém.
Šógun.
Rychle, rychle! Tady budete v bezpečí.
To ty jsi druhý syn?
Měl jsi svatbu?
Kde je tvá žena?
To já nevím.
Fauler. Je tady.
Jděte k severní stoce. Ringo tam bude čekat, aby tě odvezl z města. Nezastavujte
se.
Akemi.
Nejsme přátelé.
Taigen tě stále hledá.
Je dost tvrdohlavý, aby tě našel.
Věří, že tě velmi miluje.
Není to dobrý člověk.
Ale mohl by být skvělý.
Ať přijdou. Tyto zdi čtyři sta let nikdo nepokořil.
Tak třeba tady.
Palte, prosím.
Armáda pušek. Šógun netuší, co se blíží.
Všechna obrana do řady. Dostali se přes most, teď jsou za branou. Všechny je hned
zabijte.
Lučištníci, vpřed!
První bránu protrhli jako papír.
Připravte olej! Běžte!
Kapitáne?
Je poslední brána bezpečná?
Zamčená zevnitř. I když se přiblíží, přes ni se nedostanou.
Dobře.
Palte.
Pád velké říše ani ne do hodiny.
V otázce zániku civilizací rozhodují technologie. My jsme jen dřív vynalezli
horší.
Není to fér, ale tak to je.
Připravte se.
Nezabil jsem tě?
Můžete nám poděkovat, že jsme vás ušetřili nudného obléhání. Hladovění dětí.
Přičítám to té tvé prozíravosti.
Chtěl jsi zachovat to vše krásné před měnícím se světem tak, jak je, v přísné
izolaci.
Mohlo to vydržet po několik století.
Ale byl jsi chamtivý. Před dvaceti lety sis přečetl dopis ode mě a mých partnerů.
A řekl jsi: „Ano. Co je špatného na malém obchodu? Malé trhlině ve zdi.“
Měls velké vize, ale přehlídl jsi, jak málo místa stačí kulce.
Nemohl jsem objevit nový svět, tak ho odhalím. Můj nový Šógun prolomí vaše
sevřené hranice. Otevřu Japonsko dokořán Západu. Zaplavíme vaši zemi našimi lidmi,
naší hudbou, naší hanbou, chlebem a mlékem, až budete považovat bílou tvář za
krásnější než tu vaši.
Myslíš, že se bojím smrti?
Odhoď svou braň.
Já totiž zemřu se ctí.
To ne. Musí to vidět. Tvé ponížení. To aby věděli.
Buď se nám pokloníte, nebo tu zemřete.
Pane Mori!
Vy jste ale překvapil.
Ještě někdo?
Tak se do toho dáme.
Další na řadě jsou synové.
Zabijte ho.
Vede z hradu nějaká cesta ven?
Odveď rodinu do bezpečí. Zdržíme je.
Měl jsi na mně počkat venku.
Promiň.
Mizu!
Běž za ním. Běž!
Ringo, uteč rychle z města.
Řekni, co chceš. Chceš zlato? Chceš být snad pánem? Můžeš to mít.
Budeš zabit. A to mečem!
Přestaň. Tohle není tvůj boj.
Je to tvůj boj.
Takže i můj.
Aspoň jednou v životě poslouchej.
Chci, abys odešel.
Vyhledej Akemi u severní stoky, najdi ji a utečte.
Čest je bezcenná.
Samuraje nečeká nic jiného než smrt.
Ještě jsme neskončili.
Já vím.
Pořád se vrací. Ne a ne chcípnout!
Nevíš, co jsem udělal, abych tě našel.
Tohle neskončí, dokud nezemřeš.
Je to blázen.
Musíme si pospíšit!
Počkej! Můžu to zastavit. Vojáci.
Seki, pomoz mi. Můžeme je uvěznit uvnitř.
Můžeme utéct, rychle.
A žít pod jejich vládou? Jestli vyhrají, vyhraje i otec.
Seki. Seki, ne!
Teď nás mají oba za mrtvé.
Běž, jestli chceš.
Vždycky dělej jen, co chceš.
Jsi volná.
V mém oblíbeném snu o Japonsku vládneš ty Akemi.
Vychoval jsem tě, aby…
Vychoval jsem tě…
Seki.
Seki!
Zamkni bránu.
Páni jsou za námi. Budou uvězněni.
Viděli tvého otce zemřít, viděli tu hanbu. Měli si rozpárat břicha, když měli šanci.
Teď jsi šógunem ty. A takhle také vypadá vládnutí.
Akemi.
Seki.
To ne, Seki.
Chtěl, abych byla volná.
Daleko od života šlechty.
Od všeho.
Akemi, on měl pravdu.
Znovu jsme se shledali.
Na ničem z toho už mi nezáleží. Budu jen obyčejný muž. Budeme spolu. Můžeme být
šťastní!
Pojď.
Seki neřekl, abych utekla.
Řekl, ať dělám, co chci.
Zůstaneme.
Nemusíme.
Nemusím být veliký! Chci být jen šťastný.
Já chci být veliká.
No tak, mistře.
Tvé kosti se lámou jako ženské.
Jsi čím dál tím lepší.
Slečinka. Je to tak, že?
Největší město na světě shoří do základů jako krvavá oběť té tvé pomsty.
Drahoušku, to je tvoje bílá polovina. Možná, že jsi moje.
Přišli jste čtyři, obchodovali jste se zbraněmi, opiem, masem. Kde jsou ti zbylí
dva?
Abys mohla zabít všechny čtyři své možné otce?
Mluv.
Když mě zabiješ, nikdy je nenajdeš.
Jsou schovaní. I před tvýma pěknýma očima.
Našla jsem Violeta. Našla jsem tebe.
Žili jsme hlasitě. Skeffingtona sama nikdy nenajdeš. Jsi vysoká jako on. Nebo
Routleyho s jeho pěknýma očima.
Skeffington.
Routley.
Byli z nás nejhorší.
Zbohatli prodejem nechtěných japonských dcer jako ty.
Nechceš vědět, kdo jsou? Nechceš vědět, který z nich se tě jako dítě pokusil
upálit zaživa? Který zabil tvou matku?
Viděla jsem matku zemřít.
Vážně?
To nebyla tvoje matka. To byla tvá služka.
Placená za to, aby tě skrývala, což dělala, dokud jí nedošly peníze.
Je toho tolik, co nevíš.
Skeffington.
Routley.
Jestli je chceš najít, potřebujete mě živého.
Proč?
Protože znám další slovo, které neznáš ty.
Kouzelné slovo.
Londýn.
Našlo se dva tisíce pušek.
Všechny je zničte.
Můj syn neudělá stejné chyby jako jeho otec.
Nepodlehneme žádnému vlivu ze Západu.
Taková ztráta.
Města lze znovu postavit.
Při modlitbě bys měl děkovat, že tvůj bratr přežil.
A tvá žena.
Děkuji nebesům za její bezpečí.
Jsme vděční, že tvůj otec přežil. Jsou jeho zranění vážná?
Můj otec je silný.
Potřebuje jen čas na zotavení. V mé výhradní péči.
Čekal jsem.
Mistr se nevrátil.
Můžeme čekat věčně.
Nebo…
Můžeme pracovat.