Aquí estem segurs?
No els interessem.
A més, els vidres són antibales.
No és veritat.
Dispensi, de què va, això?
Els salaris.
La vida està massa cara.
Podríem anar pel carreró.
No.
No puc, ho sento.
- Hauríem d'haver anat pel centre. - L'hi he dit.
Ja ho sé.
Ara sí que va de debò.
No prenguis el sol encara.
Gira't, que et poso crema.
No cal, em quedaré a l'ombra.
L'has deixat guanyar.
Aviat em guanyarà, no pateixis.
És el Frank.
No l'hi penso agafar.
Com vam dir, no es treballa de vacances.
Ens hem deixat els repel·lents.
La Sra. Martin en pot comprar.
És amb la seva mare.
Encara hi ha bèsties, aquí dalt.
Reservo una taula a La Fontaine.
Hola, voldria una taula per a quatre per sopar aquesta nit.
Però… Quin fàstic de tio.
Teodora?
Vine.
Què me'n dius?
No són prou rics.
Gràcies.
Ara torna-la.
Talla.
- És la teva carta? - Sí!
Com ho fas?
- No t'ho diré. - Així no ho sabrem mai.
Ho pots tornar a fer, Alba?
Un cop més.
Frank, crida una mica més, no et sento bé.
No, res d'associacions.
Se centraran en el muntatge de cotxes i no farem res.
Ens interessa mantenir el programari internament.
Ja ho saps, n'hem parlat molts cops.
No entenc…
Qui ho ha dit?
Sí, però no ho volen, només els interessa el negoci principal.
Frank, no és el moment. Us heu d'esperar.
Sí.
Sí, Frank, molt bé. T'he de deixar.
Et truco més tard, sí?
Ja pago jo.
- El número d'habitació? - No estem a l'hotel.
Perdó, pensava que els havia vist a l'esmorzar.
Tenim una casa aquí.
Que bé.
- Gràcies. - Gràcies.
Una última copa gratis?
Un gintònic?
Sí.
Dos gintònics.
I vosaltres?
- Cola. - Cola.
Bona nit, senyora. Bona nit, senyor.
Gràcies.
Estàs bé?
Sí.
Sentiu aquesta olor?
Espígol.
Que bé.
És l'Ossa Major.
John!
Quedeu-vos aquí.
Merda.
Estàs bé?
Ho sento.
Merda, ho sento.
Merda.
No t'hem vist a les fosques.
Té això.
Posa't el mocador a la ferida per tallar l'hemorràgia.
Merda.
- L'hem de portar a l'hospital. - No podem.
- Per què no? - Pensa-ho bé.
No he de pensar res.
Hòstia puta!
Parles anglès? M'entens?
Com et dius?
Teodora.
Teodora, ets francesa?
- D'on ets? - D'Andalusia.
Papa?
I si té alguna ferida interna?
Esther.
Papa.
John, ves-hi.
- Papa! - John!
Cuida't dels nens, jo me n'ocupo.
És l'Alba, la nostra filla.
Té onze anys.
També tinc un fill, el Philipp.
Perdona.
Escolta, Teodora, tenim la casa aquí al costat.
Hi tenim de tot, benes, desinfectant… Tot el que necessites.
Et puc ajudar. Estaràs bé.
Vols venir?
Doncs què vols?
Hospital.
Sí, crec que és millor si vens a casa nostra.
Sé què cal fer.
Saps? I puc…
Et podem ajudar. Sí?
- Vaig a buscar la farmaciola. - D'acord.
No vols seure?
- Per què no la dus al metge? - No.
Et fa mal?
És profund.
Estic bé.
Sembla un tall.
Del retrovisor.
L'esprai.
Perdona.
Això desinfecta la ferida.
Estàs bé?
Sí.
M'has atropellat.
Perdona. Massa fort?
No hauries d'haver begut.
No hauríeu de deixar els plats així.
Atreu animals de tota mena.
Estem de vacances, no…
No ens ve de gust netejar.
Pots aguantar-ho?
Per sort, el llit ja està fet.
On és el lavabo?
Aquí mateix.
Gràcies.
No diguis res a ton pare.
No, és clar que no.
Hola?
Hola, Teodora?
- Quant? - Tres-cents vint.
No està bé. És massa poc.
Per què? Ha agafat els diners i se n'ha anat, ja està.
Així que l'heu subornat.
Però què dius, Philipp?
Per què els diners, si no?
Per pagar el metge.
Té assegurança.
A mi em sembla just.
De just, res.
És massa poc.
John, són molts diners.
Per a ella.
Si fos massa poc, s'hauria queixat.
John.
Hi vaig jo.
És la dona d'ahir.
L'has deixat entrar?
No.
Qui hi ha?
Hola, soc la Teodora.
Qui?
La Teodora.
Ah, sí, entra.
És un lloc molt agradable.
Tranquil i bonic.
És casa vostra?
Dels meus pares.
Quina sort.
On viu la teva família?
En una zona no tan bonica.
En una casa no tan bonica.
Bé…
M'han fet fora de la feina,
per no poder treballar al màxim per culpa de la ferida del braç,
i per un tema d'higiene.
No et poden fer fora per això.
Sí que poden.
També he hagut de deixar l'habitació.
Gràcies pels diners que em vau deixar,
però no m'arriben per viure fins que trobi una altra feina.
Ahir em vau dir que no voleu netejar durant les vacances.
Així que he pensat
que podria dormir a l'habitació de convidats
i ajudar-vos fins que trobi una altra cosa.
També sé cuinar.
Gràcies, però ja tenim algú.
- És amb sa mare. - No la vull a ella.
Com t'he de dir que no condueixis begut?
Tu em vas deixar conduir, podries haver-m'ho impedit.
Tu hi eres. Hi estàs igual d'implicada que jo.
Hi ha algun problema?
- No. - No.
Mil sis-cents i no et tornem a veure.
No em malinterpreteu.
Jo el que vull és treballar.
No vull aprofitar-me de vosaltres.
Bé…
Quan pots començar?
Això és tot el que tens?
Així vaig menys carregada.
En vols?
No es pot fumar a casa. No.
Obrim la finestra.
Vine.
La teva mare…
és metgessa?
No, treballa en digitalització d'empreses.
- Ostres, pensava que era metgessa. - Sort que no ho és.
Odia que ens posem malalts.
- No ens hi posem mai. - Sí, perquè no podem.
Es poden fer molts trucs.
Poses el polze aquí,
els dits aquí,
i llavors prems i llisques.
Ho vols provar?
- Veniu sovint? - Cada estiu.
Que bé. Parleu francès?
No.
La mama diu que no serveix de res.
L'anglès sí que és important en el món laboral.
Si sou a França sí que serveix, no?
No li hauries d'haver dit que sí.
Estic de vacances i vull descansar.
Són una plaga.
- Teodora! - Perdona, John, no volia…
- Quin ensurt, hòstia! - Cal posar verí per a les martes.
Si no hi poses remei, es faran seva tota la casa.
Pobra.
Està patint.
Acaba-la de matar perquè no pateixi.
Has de fer força en el moment adequat.
Sí.
Res d'aspirar si soc a casa.
No ho suporto.
Pots fer les habitacions de dalt.
Sí, és clar.
I t'he deixat la llista de la compra a la cuina.
És per al sopar. El John et portarà al poble.
Molt bé.
Genial, gràcies.
Vols que fem el sopar juntes?
No.
Encenedor.
Molt bé.
Saps què és?
És clar.
Tothom coneix Harry Potter.
L'imbècil.
El desgraciat.
Un altre.
La puta.
Millor?
Em caus bé.
…igualment.
Tens foc?
No.
Tot bé?
…amb l'augment de la inflació.
Milers de persones es manifesten per tota França
per un augment dels salaris.
En algunes ciutats, la situació s'està agreujant.
Hi ha hagut enfrontaments entre policia i manifestants,
sobretot a París.
Tot i l'àmplia presència policial,
els manifestants han vandalitzat comerços en carrers secundaris.
Hi ha hagut enfrontaments greus a Marsella i Lió.
Segons el Ministeri d'Economia, els danys…
John!
- Com estàs? - Molt bé.
I tu? Ei, Philipp!
Hola.
Són per a mi?
No, per a l'amor de la meva vida.
Llavors són per a mi.
Exacte.
Saluda l'Esther de part meva, sí? Pensa-hi.
Aquest t'agradarà.
- Va, una copa. - No, papa, no vull.
No, gràcies, per a mi no.
- Teodora, vine. Fem una copa. - Estic bé, gràcies.
Sempre tria aquesta cançó.
Puc conduir, si voleu.
- Tens carnet? - Sí.
Papa, condueix la Teodora.
Ho fas molt bé.
Gràcies.
- Quina bici més guai. - Sí.
És de carboni.
Només pesa 7,4 quilos.
És poquíssim.
Sí, ho sé.
Vigila amb el ganivet.
- Benvinguts. - Ei.
- Hola. - Hola.
- Agafes la bossa? - Sí.
Som al jardí, Cora!
Hola!
Milions d'animals viatgen cap al nord, seguint la costa.
Alguns recorren milers de quilòmetres.
És un dels desplaçaments en massa més grans del planeta.
"Esther, 27 de juliol de 2013."
Que bonic.
Al matí plovia a bots i barrals.
Vaig pensar: "L'haurem de cancel·lar."
I em vaig oblidar el ram.
No m'hi vaig fixar.
Però al final va sortir tot bé.
En sortir de l'església va parar de ploure i després va fer sol tot el dia.
Déu ens fa costat.
Sí, esperem que sí.
M'alegro que ens vagi tan bé.
Puc?
- No com a altra gent. - Què vols dir?
- Hi ha molta gent sense feina ni diners. - Sí, és clar, tens raó.
Com la Teodora, per exemple.
És…
La vostra realitat és diferent.
Frankfurt, Suïssa, Art Basel Miami?
Sí, però els teus pares s'han esforçat de valent per ser on són.
La Teodora també, i guanya una misèria.
Comença a buscar feina.
Per què? Ja tenim prou diners.
És veritat.
No es recullen els plats per la dreta?
Tant t'importa?
D'on ets, Teodora?
Andalusia, Espanya.
- Hi teniu una planta, no? - Sí, a València.
Gràcies.
No sé per què es produeix tant a fora. Cada cop som més dependents.
Mà d'obra barata?
Tothom hi surt guanyant, no només nosaltres.
- Tothom? - Sí.
- Ah, sí? - Ai, senyor!
Aki, has llegit la publicació del John sobre el pol·len?
Del pol·len de bedoll, sí.
I?
Si et puc ajudar d'alguna manera,
ja m'ho diràs.
Ajudar com?
Res, opinions diferents entre científics.
Sobre què?
Temes del nostre sector.
- Cafè? - Si us plau.
- No me n'havies dit res. - Cora?
Sí, gràcies.
Què és allò de la publicació?
- Allò de l'Aki. - Res.
- Res? - Res.
Una disputa sense importància.
Sobre què, exactament?
Per què t'interessa tant?
Apropa't una mica.
Va, faig un vídeo.
Saluda, papa. Saludeu.
Teodora!
Va!
Alba!
Et vols banyar?
- Millor que no. - Ja.
Tu no?
No, jo no em banyo al mar. Em fa por.
Et feia una dona a qui li agrada una mica la por.
Papa!
Sí?
Us vaig dir que esperéssiu.
No. Això no anirà enlloc.
Organitzeu una reunió.
Perdó.
M'és igual!
Ja, mama, no tenies activada l'opció de buscar el mòbil.
- No he trobat cap mòbil. - D'acord, marxem.
- Si acabem d'arribar! - Ho sento, he d'estar disponible.
- S'arreglaran sense tu. - No!
Ho sabia.
Sé d'una botiga a Marsella on tenen mòbils barats.
Sincerament, me la pela. Vull l'últim model.
T'hi puc portar, si vols.
Sí, m'aniria molt bé.
- Gràcies per ajudar-me. - I ara.
No em convenç.
Ho sento. Cal millorar la comunicació.
Necessitem més transparència per evitar casos així.
Sí.
Per això fa mesos que intentem…
Merda. No us sento.
No…
No fumo, perdona…
Sí?
No, no pot ser, perquè la planificació no quadra.
Per això…
Has sentit mai que…
la teva vida acaba sent d'una manera que no volies?
És clar que no, la teva vida acaba de començar.
De vegades em venen pensaments estranys.
De quin tipus?
Escapar-me.
Desaparèixer.
Potser ho hauries de provar.
Què?
Desaparèixer un temps.
Els aspersors no funcionen.
Tant de bo fos el teu iPhone.
He llegit un article interessant sobre les relacions.
Com més es toca una parella, més temps dura la relació.
Ah sí?
Està comprovat científicament.
M'he pres una pastilla per dormir.
- Bon dia, Teodora. - Bon dia.
Bona bici!
Gràcies.
De carboni?
Sí.
Vuit quilos?
Són 7,4.
Frens de disc.
Sí.
T'agraden les bicis?
Deliciosa.
Gràcies.
Esther.
No siguis tan dura amb tu mateixa.
Para! És la meva galeria. Ho veurà ma mare!
Espera, faig una foto.
Tu ho fas millor, però.
Tu ho fas millor!
Per què ho fas tan bé?
- No ho sé. - Et surt genial.
Els meus amics també m'ho diuen.
M'agrada fer-ho.
He vist com la Teodora et robava el mòbil.
Per què ho dius, això?
Ho he vist.
Per què ho hauria de fer?
Alba.
Per què em fas això?
He fet res malament?
Ho sento.
No passa res.
Senyora, ja està. Ja he arreglat la finestra.
Sí, vinc.
Ostres!
Mare meva!
No pateixis, sembla més greu del que és.
Ho sento.
Gràcies.
De res.
Et puc convidar a sopar avui?
M'encantaria.
Sí?
Genial.
Posa't guapa.
No soc infeliç.
Estic bé. No tinc dret a ser infeliç, tinc…
Tinc una vida fantàstica. Una bona feina, diners, família…
Tothom té dret a ser infeliç.
Sí, potser sí.
- Els fa falta res més? - No, gràcies.
Em pots guardar un secret?
És clar.
És sobre l'Alba.
Què li passa?
Doncs és que…
Té el teu mòbil amagat a l'armari.
És tan gelosa amb tot.
Ja.
Si us plau, no l'hi diguis.
T'estima.
No la castiguis per això.
Aquest vestit et queda molt millor que a mi.
T'escau.
Queda-te'l.
Què?
El vestit.
- Sí? - Sí.
Gràcies.
Et ve de gust una mica d'aventura?
Papa?
Papa.
Hi ha una granota a la piscina. Si no la traiem d'aquí, es morirà.
Intenta-ho.
No hi arribo.
AKI MISSATGE DE TEXT
Us presento l'Esther.
- Hola! - Ei!
- Com va? - Hola.
Mare meva, estàs guapíssima!
Gràcies.
Em dic Amber. Estàs de vacances?
- Sí. - Jo també.
M'encanta França.
- Sí. - És tot tan antic.
M'explico? I la gent…
Tot és…
És tot tan fàcil, aquí. No creus?
Potser m'hauria de comprar alguna cosa i quedar-m'hi a viure.
Sí.
Adeu, Esther.
Adeu, Amber.
Ei, anem a ballar?
Ah, no, però ves-hi tu.
- Segur? - Sí.
Anem.
No, gràcies.
Per què no?
Què és?
Mescal i tònica.
És horrible.
Ho sé.
I d'on…
D'on ets?
Frankfurt, Alemanya.
Que bé.
Sí, molt bé.
Em sones. No ens coneixem?
Me'n recordaria.
Que màgic, no?
Amber, som-hi!
Què passa?
Estic bé, ves-hi tu.
Segur?
Sí, no em ve de gust.
Per què no?
Esther!
Banya't! Està boníssima.
Va.
Va, està bé.
No puc.
Jo t'ajudo.
Va, Esther!
Anirem a poc a poc.
Està bé.
Ei.
Una noia a l'hotel portava una maleta enorme només amb cremes.
Crema per als peus, les mans, la cara, els ulls, el coll…
I crema per al cul?
Sí, per al cul també.
On éreu?
Hem anat a passejar.
- Vull una moto nova. - I quina li agrada a la senyora?
La Yamaha YZ250F.
És clar. Ja te la regalaria.
Deliciós.
Més fresca, impossible.
I l'Amber?
Ha marxat.
Feia anys que no em sentia tan lliure.
"El vell món està morint
i el nou món tarda a aparèixer.
ara és l'hora dels monstres."
Qui ho va dir, això?
Antonio Gramsci.
Llegeixes Gramsci?
És clar que no, només soc una serventa.
Que graciosa.
Veníem a acomiadar-nos.
On és ton pare?
No ho sé.
Alba, és important. He de parlar amb ell.
Digue-li que em truqui.
Ha fet res malament?
Va, anem.
Digue-li que em truqui.
No sempre és fàcil amb ella, saps?
És molt rígida i egocèntrica.
Només mira per ella mateixa.
I estic fins als collons d'anar-li al darrere.
Faig tot el que bonament puc.
Intento que tot funcioni, sempre.
Ja ho sé.
John, ets una persona molt forta i intel·ligent.
Que ningú et faci pensar el contrari.
Sense tu, ella no és res.
No…
Gràcies.
He vist la Teodora regirant-te les coses.
T'ha agafat unes calces.
Les rosa amb un llacet blanc.
Per què ha de voler les meves calces?
Has de deixar d'acusar-la de robar-me coses.
No t'ha fet res dolent.
Jo no menteixo. Ella sí.
Bonica.
Ha vingut l'Aki.
- Digue'm què passa. - No passa res.
Quin problema hi ha amb la publicació?
- No n'hi ha cap. - No em menteixis, John!
Ja n'hi ha prou.
Diuen que he falsejat resultats i em volen fer fora.
- Va ser un descuit. - Què?
Tinc tanta pressió que no puc ni respirar, Esther.
El pitjor és que ja no creus en mi.
Estàs tan obsessionada en tu, en tenir èxit…
Sento que no em respectes a mi, a nosaltres…
He començat a dubtar de mi mateix i tot.
No puc ni fer la meva feina bé, hòstia!
- Hola. - Hola.
He fet llimonada.
Gràcies.
Quin detall. Gràcies.
ETS TAN ATRACTIVA I TENDRA…
Està boig per tu.
NECESSITO TORNAR-TE A VEURE.
Puc dormir aquí?
No, ves amb la mama.
Alba, ves-te'n.
- T'ensenyaré el truc de les cartes. - I a mi què?
Ja sé com es fa, ho sap fer tothom.
Alba, t'he dit que marxis!
Fot el camp!
Que bé que m'hagis trucat.
Me n'alegro molt.
Segur que vols venir?
Sí.
I la mama?
Necessita un dia per estar sola.
Crec.
Demà em toca a mi.
Teodora, seu. Fes-te un cafè amb nosaltres.
Gràcies.
Has dormit bé, Alba?
On tens la granota?
No me la deixen quedar.
Per què no?
No és lloc per a una granota.
Ja trobarem una cosa millor, Alba.
M'ha trucat una amiga i m'ha dit si em podia venir a veure.
Et sembla bé?
Sí, i tant.
Molt bé.
- Em poses una mica de cafè, si us plau? - És clar.
L'imbècil.
El desgraciat.
La puta.
L'imbècil.
El desgraciat.
La puta.
L'imbècil.
El desgraciat. La puta.
Què hi fa, ella, aquí?
"Cora, ves a veure com estan el John i els nens.
Necessito desaparèixer. No et preocupis per mi."
I això què vol dir? No tornarà mai més?
Sí, és clar.
Només necessita estar sola. A tothom li passa de tant en tant.
És…
Durant quant de temps?
Un parell de dies, suposo.
A vegades necessites posar una mica de distància.
És molt normal.
L'Aki t'ha estat trucant.
Ja ho sé.
És veritat el que diuen?
Aquí no!
Aquesta noia ha agafat un altre rol a la casa, no?
Ja no és la criada, és una més de la família.
- Cora. - Això no pot ser.
És perillós.
Em puc quedar a dormir i ajudar-te.
No, estic bé.
Para, aquí no. De veritat.
Para, per favor.
Cora, prou.
Va, ja n'hi ha prou.
Alba? Estàs desperta?
Ja estic dormint.
Bona nit, Alba.
Bona nit.
Quin llibre és?
El sisè.
Llegeixes molt de pressa.
Una mica més.
Què fas?
Perdona, només volia venir-te a veure a l'habitació.
Au va. Fot el camp.
Què fas?
- Hòstia, m'has espantat. - Perdona.
Què és això?
És carn. Sobres.
I què en fas, de tanta carn?
No ho sé. Barbacoes, coses així.
L'has de congelar o es podrirà.
Crec que ja ho està.
Quin fàstic.
- Hola. - Hola.
Perdona, John, no et volia molestar.
Ens han convidat a una festa d'aniversari.
Vols venir?
No, crec que és millor que em quedi.
Molt bé.
Papa!
Papa, mira! T'he d'ensenyar una cosa.
El què?
Ei, aquí fora no. Dona-me'l.
Alba, és perillós. Va, dona-me'l.
- És meu. - Després, sí?
Anem a un altre lloc.
Va, que és l'aniversari de l'Estelle.
No em sento còmoda.
Estaràs bé, t'ho prometo.
Va, anem.
Estàs aquí amb amics?
No, amb la família. Sí, amb els meus fills.
- Tens fills? - Sí, i tu?
- Ets mare? - Sí.
No, no tinc fills.
No és que no m'agradin i tal, però…
Sí, crec que no necessito un fill per ser feliç.
Si ets pare, has de mirar pel·lis infantils.
Els cabrons et xuclen els diners.
No et deixen viatjar. I només per començar.
- Al cap de poc, se't mengen. - De què coneixes l'Estelle?
L'Estelle, de què la coneixes?
Treballa a l'hotel, fa uns còctels de cine.
Quin hotel?
La Fontaine. Crec que ell també hi treballa.
Merda, me n'he d'anar. Ho sento, és l'aniversari de mon pare.
Hi serà tota la família. Quin malson.
Ha estat un plaer, Ellen.
- Esther. - Esther. Passa-t'ho bé.
John, truca'm quan puguis.
Torno a casa.
Tot bé?
Sí.
On és el lavabo?
- A l'esquerra. - Molt bé. Gràcies.
Hòstia.
- On vas? - Vull tornar a casa.
Deixa'm marxar.
Pensava que érem amigues.
Mai no he sigut amiga teva, Esther.
I mai he sigut la teva criada.
Ens vau subestimar des del principi.
Això t'anirà bé.
D'acord.
Les vostres tanques són altes,
però no podeu separar el vostre món perfecte del nostre.
Ja no esteu segurs.
No us podeu amagar.
Perquè nosaltres som molts
i vosaltres sou molt pocs.
Dona-me-la!
Teodora.
Què està passant?
Perdona, John, no volíem despertar-te.
Només ens banyàvem una mica.
El pròxim cop, avisa'm, sí?
I netegeu.
Demà estarà més net que mai.
D'acord.
Va.
- Va. - Cap a dins!
Per què te'n vas?
Fot-los fora.
John?
Et vaig avisar.
Aquestes bèsties són una plaga.
Alba?
Subtítols: Albert Vilalta