Jsme tu v bezpečí?
My je nezajímáme. A navíc máme neprůstřelný sklo.
To není pravda.
Promiňte. O co jim jde?
O platy.
Nevystačí s penězi.
Můžeme zkusit tuhle boční uličku.
Ne.
To nesmím. Promiňte.
- Neměli jsme jezdit městem. - Já mu to říkal.
Já vím.
A už to jede.
LAHŮDKA
Na sluníčko až po čtvrtý.
Otoč se. Namažu ti záda.
To je dobrý. Budu ve stínu.
Nechal jsi ho vyhrát.
Stejně mu brzo nebudu stačit.
Frank.
Má smůlu.
Slíbila jsem, že nebudu na dovolený pracovat.
Zapomněli jsme odpuzovače komárů.
Madam Martinová je sežene.
Ta je u matky.
Ta havěť je pořád tady.
Udělám rezervaci ve Fontaine.
Dobrý den, měli byste stůl pro čtyři na dnešní večer?
Ale… Ty prase.
Teodoro?
Pojď sem.
Co myslíš?
Nemaj dost peněz.
Díky.
Vrať ji zpátky.
Rozděl paklík.
- Je to tvoje karta? - Jo!
Jak to děláš?
- Nepovím. - Já tě nikdy neprokouknu.
Předvedeš mi to znova, Albo?
Naposled.
Franku, musíš hlasitějc. Neslyším tě.
Ne, žádný partnerství.
Upnou se na montování aut a nikam to nepovede.
Musíme si software vyvíjet sami.
To dobře víš. Už jsme to řešili. Nechápu…
Říká kdo?
Ale ty zajímá jen jádro byznysu.
Franku, teď se mi to nehodí. Musí to počkat.
Jo.
Jo, Franku, v pohodě. Už musím.
Zavolám ti pak, jo?
Vezmu to.
- Číslo pokoje, prosím. - Nejsme u vás ubytovaní.
Pardon. Zdálo se mi, že jsem vás zahlídla u snídaně.
Máme tady dům.
To je hezké.
- Díky. - Děkuji.
Něco na dobrou noc?
Gin s tonikem.
Tak jo.
Dvakrát.
A vy dva?
- Kolu. - Kolu.
Pěkný večer, madam, mladý muži. Pane.
Děkuji.
Dobrý?
Jo.
Cítíte to?
Levandule.
Panebože.
To je Velkej vůz.
Johne!
Zůstaňte v autě.
Do hajzlu!
Jste v pořádku?
Omlouvám se.
Strašně se omlouvám.
Do háje.
Vůbec jsem vás v tý tmě neviděl.
Tady, prosím.
Přitiskněte si ho na ránu.
Zastaví to krvácení.
Sakra!
- Musí do nemocnice. - To nejde.
- Proč ne? - Zamysli se.
Není nad čím.
Do prdele!
Umíte anglicky? Rozumíte mi?
Jak se jmenujete?
Teodora.
Teodoro, jste Francouzka?
- Odkud jste? - Z Andalusie.
Tati?
Co když má vnitřní krvácení?
Esther.
Tati.
Běž za nima, Johne.
- Tati! - Johne!
Jdi za dětma. Nech to na mně.
To je Alba, naše dcera.
Je jí 11.
A pak mám syna Philippa.
Pardon.
Hele, Teodoro.
Bydlíme kousek odsud. Máme doma všechno, co je třeba.
Obvaz, dezinfekci, celou lékárničku.
Postaráme se o vás. Budete v pořádku.
Pojedete s náma?
Co teda chcete?
Do nemocnice.
Já myslím, že by bylo nejlepší, kdybychom vás vzali domů.
Vím, co dělat.
A můžu… Můžeme…
Postaráme se o vás, dobře?
- Dojdu pro lékárničku. - Dobře.
Nechcete si sednout?
- Neměla by k doktorovi? - Teď ne.
Bolí to?
Je to hluboký.
Jde to.
Vypadá to na říznutí.
Od zrcátka.
Ten sprej.
Pardon.
Tím ránu vydezinfikujeme.
Dobrý?
Jo.
Srazil jste mě.
Promiňte. Je to moc?
Neměl jsi pít.
To nádobí bych tady nenechávala.
Přitahuje všemožnou havěť.
Jsme na dovolený. My…
Nechce se nám uklízet. Je to…
Podržíte mi to?
Máme štěstí. Je ustláno.
Kde je koupelna?
Tamhle.
Děkuju.
Neříkej to tátovi.
Neboj.
Jste tam?
Jste tu, Teodoro?
- Kolik? - Tři sta dvacet.
To nestačí. Ani zdaleka.
Jak to? Vzala peníze a odešla. Vyřízeno.
Takže jste ji uplatili?
Co to plácáš, Philippe?
Jak jinak to nazvat?
Lékařský výlohy.
Od toho má pojištění.
Podle mě je to fér.
To bych teda neřekl.
Je to málo.
Je to spousta peněz.
Aspoň pro ni.
Jestli jí to přišlo málo, měla něco říct.
Johne.
Jdu tam.
To je ta holka ze včera.
Pustilas ji dovnitř?
Ne.
Kdo je tam?
Ahoj, tady Teodora.
Kdo?
Teodora.
Aha. Pojďte dál.
Máte to tu pěkný.
Je tu krásný klid.
To je váš dům?
Mých rodičů.
Máte kliku.
Kde bydlí vaše rodina?
V ne tak hezký čtvrti a ne tak hezkým domě.
No…
Dneska mě vyhodili,
protože jsem v práci nestíhala kvůli tý poraněný ruce.
A taky z hygienických důvodů.
Tak snadno člověka nevyhodí.
Ale vyhodí.
Taky mě vykopli z pokoje.
Moc děkuju za peníze, co jste mi dali.
Bohužel to nestačí, než si najdu novou práci.
Ale včera jste říkali,
že na dovolené nechcete uklízet.
Tak mě napadlo,
že bych nocovala v pokoji pro hosty
a pomáhala vám tady, než si něco najdu.
Taky umím vařit.
Děkujeme, ale my už hospodyni máme.
- Je u matky. - Ale já ji nechci.
Kolikrát jsem říkala, ať neřídíš opilej?
A i tak jsi mě nechala. Mělas mě zastavit.
Jen jsi přihlížela. Je to i tvoje vina.
Děje se něco?
- Ne. - Ne.
Šestnáct set, a už se nikdy neuvidíme.
Nechápejte mě špatně.
Žádám o práci.
Neříkám si o úplatek.
No…
a kdy můžeš začít?
Víc toho nemáš?
Nechci tahat moc věcí.
Dáš si?
V domě se nekouří. Ne!
Otevřu okno.
Pojď sem.
Tvoje máma…
Je doktorka?
Ne, dělá digitalizaci podniků.
- Teda. Já myslela, že je doktorka. - To ne, díkybohu.
- Nesnáší, když jsme nemocný. - Nebýváme nemocný.
Jo, protože nesmíme.
Dá se s ním dělat spousta triků.
Položíš palec sem
a ukazováček sem.
A pak nahoru a dolů.
Zkusíš to?
- Jezdíte sem často? - Každý léto.
Pěkný. A umíte francouzsky?
Ne.
Máma říká, že francouzština je k ničemu.
V práci budeme potřebovat angličtinu.
Ve Francii by se vám docela hodila, ne?
Neměla jsi ji najímat.
Jsem na dovolený a chci si odpočinout.
Zamoří dům.
- Teodoro… - Promiň, nechtěla jsem.
- Tys mě vyděsila! - Musíte ty kuny trávit.
Když s nima nic neuděláte, zamoří celej dům.
Chuděra.
Trpí.
Doraz to nebohý zvíře.
Musíš zabrat ve správnou chvíli.
Jasně.
Žádný vysávání, když jsem doma.
Šílím z toho.
Můžeš místo toho poklidit nahoře.
Jdu na to.
A nechala jsem ti v kuchyni nákupní seznam.
Věci na večeři. John tě hodí do vesnice.
Dobře.
Super. Díky.
Pomůžeš mi večer s vařením?
Ne.
Zapalovač.
Výborně.
Znáš ji?
Jasně.
Harryho Pottera zná každej.
Kretén.
Hajzl.
Ještě jedno.
Coura.
Lepší?
Líbíš se mi.
…to samý.
Nemáš zapalovač?
Ne.
V pohodě?
…současný nárůst inflace.
Tisíce lidí po celé Francii vyráží do ulic
a požadují zvýšení mezd.
V některých městech situace eskaluje.
Došlo k násilným střetům mezi policií a demonstranty.
Především v Paříži.
I přes množství nasazených policistů
demonstranti dokázali poničit obchody v postranních ulicích.
K vážným střetům došlo také v Marseille a Lyonu.
Podle ministerstva financí se škody…
Johne!
- Jak se máš? - Skvěle.
A ty? Ahoj, Philippe.
Ahoj.
Ty jsou pro mě?
Ne, pro lásku mýho života.
Takže pro mě!
Rozhodně.
Pozdravuj Esther, jo? Nezapomeň.
Tohle vám bude chutnat.
- Dej si. - Ne, tati, nechci.
Děkuju, ale nedám si.
- Teodoro, pojď, připij si se mnou. - Díky, ale ne.
Vždycky vybere tuhle písničku.
Klidně budu řídit.
- Ty máš řidičák? - Jo.
Tati, Teodora bude řídit.
Máš talent.
Díky.
- Krásný kolo. - Jo.
Je z karbonu.
Teda.
A váží jen 7,4 kilo.
Jako pírko.
To jo.
Opatrně s tím nožem.
- Vítejte. - Ahoj.
- Dobrý den. - Ahoj.
- Můžu ti to dát? - Ano.
Na zahradě, Coro!
Ahoj!
Miliony tvorů putují podél pobřeží na sever.
Někteří migrují tisíce kilometrů.
Je to jeden z největších hromadných přesunů života na planetě.
„Esther, 27. července 2013.“
Moc hezký.
Přišla průtrž mračen a já se bála, že je po svatbě.
Pak jsem zapomněla kytici.
Ani jsem si nevšiml.
Ale naštěstí to dobře dopadlo.
Jak jsme vyšli z kostela, přestalo pršet a zbytek dne svítilo sluníčko.
Bůh nám přeje.
Jo, doufejme.
Je skvělý, že se nám tak daří.
Můžu?
- Na rozdíl od tolika jiných. - Jak to myslíš?
- Spousta lidí nemá práci ani peníze. - To je pravda.
Třeba taková Teodora.
To je…
Vy si žijete jinak. Frankfurt, Švýcarsko, Art Basel Miami?
Ano, ale vaši si to vydřeli.
Teodora taky tvrdě pracuje, ale vydělává almužnu.
Měl bys na brigádu.
Proč se namáhat? Máme peněz dost.
Je to tak.
Neměla by sklízet talíře zprava?
Je to tak důležitý?
Odkud jsi, Teodoro?
Z Andalusie ve Španělsku.
- Nemáte tam taky fabriku? - Jo, ve Valencii.
Děkuju.
Proč tolik vyrábíme v zahraničí? Začínáme být závislí.
No… Co levná pracovní síla?
Profitují z toho obě strany, Philippe. Nejen my.
- Obě strany? - Jo.
- Je to tak? - Božínku.
Aki, četl jsi Johnovu publikaci o pylu bříz?
No ano, alergie na pyl břízy. Četl.
A?
Jestli pro tebe můžu něco udělat,
stačí říct.
Udělat? Co?
Ale nic. Jsou to jen vědecký neshody.
Ohledně čeho?
Problematiky našeho oboru.
- Kávu? - Moc rád.
- Nezmínil ses. - Coro?
Ano, prosím.
Co to bylo s tou publikací?
- Jak říkal Aki. - Ale nic.
- „Nic“. - Nic.
Jde o bezvýznamnej spor.
Čeho se týkal?
To by tě nezajímalo.
Nahni se k nim, tati. No tak, natočím vás.
Zamávejte mi!
Teodoro!
Poběž!
Albo!
Chceš si zaplavat?
- Radši ne. - Dobře.
Ty nejdeš?
Ne, já do moře nevlezu. Je děsivý.
Já tě tipovala na ženskou, co se bojí ráda.
Tati!
Ano?
Měli jste počkat.
Ne. To nikam nepovede.
Tak domluv hovor.
Promiňte.
To mě nezajímá!
Mami, neaktivovala sis Find My Phone.
- Mobil nikde. - No tak balíme.
- Jsme tu chvíli. - Promiň, musím být na příjmu.
- Poradí si bez tebe. - Ne!
Jak jinak.
Znám obchod v Marseille, kde seženeš mobil za dobrou cenu.
Na cenu kašlu. Chci nejnovější model.
Vezmu tě tam, jestli chceš.
Jo, to bych ráda.
- Díky za pomoc. - Není zač.
To mi přijde pohodlný.
Promiň, vázne tady komunikace.
Musíme zvýšit transparentnost a vyřešit výpadky.
Ano.
Proto se už měsíce snažíme…
Kurva. Neslyším tě.
Já…
Ne, nekouřím. Promiň, já…
Ano?
Nemáme, protože plánování není konzistentní.
A proto…
Znáš ten pocit…
když se tvůj život ubírá jinam, než jsi chtěla?
Jasně, že ne. Máš celej život před sebou.
Občas mě napadají divný věci.
Jaký?
Že bych utekla.
Zmizela.
Tak by to chtělo zkusit.
Co?
Na chvíli zmizet.
Zavlažování nefunguje.
Kéž bych byl tvůj iPhone.
Dnes jsem četl zajímavej článek o vztazích.
Čím víc se pár dotýká, tím dýl vztah trvá.
Říkali, jo?
Je to vědecky dokázaný.
Vzala jsem si prášek na spaní.
- Dobré ráno, Teodoro. - Dobré ráno.
Krásný kolo.
Díky.
Karbon?
Jo.
Osm kilo?
Sedm celá čtyři.
Kotoučovky.
Jo.
Ty se v kolech vyznáš?
Lahůdka.
Díky.
Esther.
Nebuď na sebe tak tvrdá.
Přestaň! Mám tě vyfocenou. Uvidí to máma.
Počkej, vyfotím nás.
Tvoje vypadají líp.
Tvoje jsou lepší!
Jak to, že tak hezky fotíš?
- Ani nevím. - Jsi dobrá.
Kámoši mi to taky říkají.
Ráda si s nima hraju.
Viděla jsem, jak ti Teodora ukradla mobil.
Proč to říkáš?
Přistihla jsem ji.
Proč bych to dělala?
Albo.
Proč mi to děláš?
Naštvala jsem tě něčím?
Omlouvám se.
To nic.
Madam, mám hotovo. Okno je opravené.
Dobře, už jdu.
Panebože!
Sakra!
Neboj. Vypadá to horší, než to je.
Moc mě to mrzí.
Děkuju.
Za nic.
Můžu tě pozvat na večeři?
Ráda půjdu.
Jo?
Super.
Obleč si něco hezkýho.
Nejsem nešťastná.
Mám se dobře. Nemám právo si stěžovat. Já…
Mám fantastickej život, skvělou práci, peníze, rodinu.
Každej má právo být nešťastnej.
To asi jo.
- Dáte si ještě něco? - Ne, díky.
Udržíš tajemství?
Jasně.
Jde o Albu.
Co s ní?
No, ona… schovává tvůj mobil ve skříni.
Je hrozně žárlivá.
Jo.
Jen mě prosím nepráskni.
Má tě moc ráda.
Netrestej ji za to.
Ty šaty ti padnou líp než mně.
Sluší ti.
Nech si je.
Co?
Ty šaty.
- Fakt? - Jo!
Děkuju.
Co bys řekla na dobrodružství?
Tati?
Tati.
V bazénu je žába. Musí ven, jinak umře.
Zkus to.
Nedosáhnu na ni.
AKI TEXTOVÁ ZPRÁVA
Ahoj, tohle je Esther.
- Ahoj! - Ahoj.
- Zdravím. - Ahoj.
Ty bláho, tobě to ale sluší.
Děkuju.
Já jsem Amber. Jsi tu na dovolený?
- Jo. - Já taky.
Miluju Francii.
- Jo. - Jak je starobylá.
- Jo. - A ty lidi.
Všechno je…
Prostě je tu pohoda. Nemyslíš?
Možná bych si tu měla koupit dům a už tu zůstat.
Jo.
Měj se, Esther.
Ahoj, Amber.
Zatančíme si?
Ne. Ale klidně běž.
- Určitě? - Jo.
Zatancujem si.
Ne, díky.
Proč ne?
Co to je?
Tonik s mescalem.
Je to odporný.
Já vím.
A odkud jsi?
Z Frankfurtu. Z Německa.
Hezký.
Jo, hezký.
Jsi mi povědomej. Nepotkali jsme se?
To bych si pamatoval.
Kouzelný, co?
Amber, pojď!
Co je?
Dobrý. Jdi sám.
Určitě?
Jo, nechce se mi.
Proč ne?
Esther!
Pojď taky. Voda je parádní!
No tak.
No tak dobře!
Nemůžu.
Pomůžu ti.
Esther, pojď!
Půjdeme pomalu.
Dobře.
Fajn.
Ahoj.
Ta holka v hotelu měla obrovskej kufr plnej jen krémů.
Krém na nohy, na ruce, na obličej, oční krém, krém na krk a bůhvíjakej ještě.
Krém na prdel?
Ten určitě měla taky.
Kde jste byli?
Procházeli jsme se.
- Chci novou motorku. - Jakou by si dáma přála?
Yamahu YZ250F.
Jo, jasně. Ale já bych ti ji dal.
Lahůdka.
Čerstvější nenajdeš.
Kde je Amber?
Pryč.
Takhle jsem se už roky neuvolnila.
„Starý svět umírá
a nový se teprve rodí.
Nastala doba zvěrstev.“
Kdo to řekl?
Antonio Gramsci.
Tys četla Gramsciho?
Jasně, že ne. Jsem prostá služebná.
Jsi vtipná.
Chtěli jsme se rozloučit.
Kde je táta?
Nevím.
Albo, je to důležitý. Musím s ním mluvit.
Tak ať mi zavolá.
Něco provedl?
Odjíždíme.
Ať se ozve.
Občas to s ní není snadný.
Je přísná a sebestředná.
A hrozně sobecká.
Mám plný zuby toho, jak se po mně neustále vozí.
Víš… Dělám, co je v mých silách.
Neustále se snažím, aby všechno fungovalo.
Já vím.
Johne, jsi moc chytrej a silnej člověk.
Nenech si to nikým vymluvit.
Bez tebe se neobejde.
Ne, ona…
Děkuju.
Teodora se ti hrabala ve věcech.
Sebrala ti kalhotky.
Ty růžový s bílou stužkou.
Proč by mi kradla kalhotky?
Koukej ji přestat nesmyslně obviňovat.
Nic ti neudělala.
Já nelžu, to ona.
Zlatíčko.
Otočil se tu Aki.
- O co jde? - O nic.
Co je s tou publikací?
- Nic. - Přestaň mi lhát, Johne!
Dost už.
Tvrdí, že jsem zfalšoval výsledky výzkumu a chtějí mě propustit.
- Zvoral jsem to. - Cože?
Jsem pod strašným tlakem. Nemůžu ani dýchat.
Ale nejvíc mě trápí, že už mi nevěříš.
Jsi posedlá jen svým úspěchem a sama sebou.
Vůbec si mě nevážíš, nikoho z nás.
Vtipný je, že už o sobě taky pochybuju.
Nezvládám ani svoji práci!
- Ahoj. - Ahoj.
Udělala jsem čerstvou limonádu.
Děkuju.
To je od tebe milý. Děkuju.
MUSÍM TĚ ZAS VIDĚT. LUCIEN
Je do tebe blázen.
Můžu spát u tebe?
Ne, jdi k mámě.
Albo, vypadni!
- Naučím tě svůj trik. - Ty karty?
Vím, jak to funguje. Každej to ví.
Zmiz, říkám!
Tak dělej!
Jsem rád, že jsi zavolala.
Strašně rád.
Určitě chceš jet?
Jo.
Kde je máma?
Udělala si den pro sebe.
Nejspíš.
Zítra se vystřídáme.
Teodoro, posaď se. Dej si s náma kafe.
Děkuju.
Vyspala ses dobře, Albo?
Kde máš žábu?
Nesmím si ji nechat.
Proč ne?
Žáby do domu nepatří.
Najdeme ti něco lepšího.
Volala kamarádka, že by mě ráda navštívila.
Vadilo by to?
Ne, vůbec.
Dobře.
- Nalila bys mi kafe, prosím? - Jasně.
Kretén.
Hajzl.
Coura.
Kretén.
Hajzl.
Coura.
Kretén.
Hajzl. Coura.
Co tu dělá?
„Drahá Coro, prosím, dohlídni na Johna a děti.
Chvíli budu pryč, ale nebojte se o mě, prosím.“
Co to má znamenat? To už se nevrátí?
Ale vrátí.
Potřebuje si vyčistit hlavu. Občas to na člověka přijde.
Je…
Jak dlouho bude pryč?
Hádám, že pár dní.
Občas si člověk musí dát od všeho pauzu.
Je to normální.
Je to naprosto normální.
Aki se ti snaží dovolat.
Já vím.
Je pravda, co říkají?
Tady ne.
Vaše děvečka povýšila, všimnul sis?
Už není služebná, ale součást rodiny.
- Coro. - To není dobrý.
Je to nebezpečný.
Můžu tu přespat a pomoct…
Není třeba.
Přestaň. Tady ne.
Dost, prosím tě. Ale fakt.
Coro, dost.
Nech toho.
Albo, jsi vzhůru?
Už spím.
Dobrou noc, Albo.
Dobrou.
Jakej čteš díl?
Šestej.
To jsi rychlík.
Ještě.
Co to děláš?
Promiň, jen jsem tě chtěl navštívit.
Nekecej. Vypal.
Co tam děláš?
Tys mě ale vyděsil.
Promiň.
Co to je?
Maso. Zbytky.
Co s ním děláš?
Mám ho na grilovačky. A tak různě.
Musíš ho zmrazit, jinak se ti zkazí.
Už je asi chycený.
Je to nechutný.
- Ahoj. - Ahoj.
Promiň, Johne, nechtěla jsem rušit.
Jsem s kamarádama pozvaná na oslavu narozenin.
Přidáš se?
Ne, asi bych měl zůstat.
Dobře.
Tati!
Tati, hele! Musím ti něco ukázat.
Co?
Hele, tady ne. Dej mi to, prosím.
Je to nebezpečná hračka. Dej mi to.
- Je můj. - Pak ti ho dám.
Pojď někam jinam.
No tak, Estelle má narozeniny.
Není mi dobře.
Neboj, tohle ti prospěje.
No tak. Allez.
Jsi tu s přáteli?
Ne, s rodinou. Jo, s dětma.
- Ty máš děti? - Jo. A co ty?
- Jsi máma? - Jo.
Ne, nemám děti.
Ne, že bych je neměl rád, jen nemyslím…
Nemyslím, že potřebuju dítě, abych byl šťastnej.
Musel bych koukat na rodinný filmy.
Navíc fakani stojí spoustu peněz.
Nemůžeš cestovat. A to je jen začátek.
- Po chvíli tě prostě sežerou. - Odkud znáš Estelle?
Estelle, odkud ji znáš?
Pracuje v hotelovým baru. Míchá výborný koktejly.
V jakým hotelu?
La Fontaine. Myslím, že ten tam taky pracuje.
Sakra, musím jít. Omlouvám se, táta má narozeniny.
Velká rodinná oslava. Nemůžu se dočkat.
Rád jsem tě poznal, Ellen.
- Esther. - Esther. Měj se.
Johne,
zavolej mi zpátky.
Jedu domů.
V pohodě?
Jo.
Kde je záchod?
À gauche. Vlevo.
Dobře. Díky.
Kurva.
- Kam jdeš? - Chci domů.
Pusť mě.
Já myslela, že jsme kamarádky.
Nikdy jsem nebyla tvoje kamarádka, Esther.
Ani tvoje služebná.
Podcenila jsi nás už na samým začátku.
To by mělo pomoct.
Dobře.
Stavíte si vysoký ploty.
Ale ani ve svým dokonalým světě od našeho stejně neutečete.
Už nejste v bezpečí.
Neschováte se.
Protože je nás moc.
A vás jen pár.
Dej mi to!
Teodoro? Teodoro!
Co to má znamenat?
Promiň, nechtěli jsem tě vzbudit.
Jen jsme se vykoupali.
Příště se mě zeptej, dobře?
A ukliď tady.
Zítra tu bude vypulírováno jako nikdy.
Dobře.
Pojďte.
- Jdeme. - Zpátky do vody.
Proč odcházíš?
Vykopni je.
Johne?
Říkala jsem,
že ta havěť zamoří dům.
Albo? Albo.
Překlad titulků: Anna Farrow