Mașina asta e sigură?
Nu prezentăm interes pentru ei. Iar ferestrele sunt blindate.
Nu e adevărat.
Scuzați-mă! Despre ce e vorba?
Despre salarii.
Viața e prea scumpă.
Am putea încerca strada mai scurtă.
Nu.
Nu, nu pot. Scuze.
- Nu trebuia să trecem prin oraș. - I-am spus.
Știu.
Se strică treaba.
DELICIOȘI
Soare doar după patru.
Întoarce-te! Te dau cu cremă.
Nu-i nevoie. Stau la umbră.
L-ai lăsat să câștige.
Mă va întrece pe bune în curând.
Frank.
Nu răspund.
Cum am promis, nu lucrez în vacanță.
Am uitat aparatele anti-țânțari.
Ne poate aduce dna Martin.
E la mama ei.
Creaturile alea sunt tot aici.
Voi rezerva o masă la Fontaine.
Bună, aș vrea să fac o rezervare pentru patru persoane în seara asta.
Dar ești dezgustător.
Teodora?
Vino aici!
Ce zici?
Nu destul de bogat.
Mulțumesc!
Pune-o înapoi!
Taie pachetul!
- Asta e cartea ta? - Da!
Cum ai făcut?
- Nu-ți spun. - Atunci, nu voi afla niciodată.
Mai faci o dată, Alba?
Încă o dată.
Frank, vorbește mai tare, te rog! Nu te aud bine.
Nu, nu parteneriat.
Se vor axa doar pe asamblarea mașinilor.
Pe termen lung, trebuie să păstrăm software-ul.
Știi asta. Am discutat de atâtea ori. Nu înțeleg…
Cine a spus asta?
Dar pe ei îi interesează doar activitatea de bază.
Frank, nu e momentul. Trebuie să așteptați.
Da.
Da, Frank. Bine. Trebuie să închid.
Te sun mai încolo, bine?
Plătesc eu.
- Numărul camerei, vă rog! - Nu stăm la hotel.
Îmi pare rău. Credeam că v-am văzut la micul-dejun.
Avem o casă aici.
Foarte frumos!
- Mulțumesc. - Mulțumesc.
Un pahar din partea casei?
Un gin tonic.
Da.
Două.
Voi?
- Cola. - Cola.
- La revedere, doamnă, tinere! - La revedere, domnule!
Mulțumesc, dle.
Ești bine?
Da.
Simțiți mirosul?
Lavandă.
Doamne!
E Carul Mare.
John!
Stați în mașină!
Drace!
Ești bine?
Îmi pare rău.
Drace, îmi pare rău.
Drace!
Nu te-am văzut bine pe întuneric.
Poftim, ia asta!
Pune batista pe rană,
ca să oprești sângerarea.
Drace!
- Trebuie să meargă la spital. - Nu se poate.
- De ce nu? - Gândește-te și tu!
La ce să mă gândesc?
Ce mama naibii!
Vorbești engleză? Mă înțelegi?
Cum te cheamă?
Teodora.
Ești franțuzoaică?
- De unde ești? - Din Andaluzia.
Tată?
Dacă are leziuni interne?
Esther!
Tată!
John, du-te la ea!
- Tată! - John!
Ai grijă de copii! Mă descurc.
E Alba, fiica noastră.
Are 11 ani.
Și am un fiu, Philipp.
Scuze.
Bine. Uite, Teodora!
Noi stăm aici, după colț. Avem tot ce trebuie.
Bandaje, dezinfectant, tot ce e nevoie.
Pot să am grijă de tine. Vei fi bine.
Vrei să vii?
Ce vrei să faci?
Spital.
Da, cred că cel mai bine ar fi să vii la noi.
Știu ce am de făcut.
Înțelegi? Eu pot… Noi putem…
Noi ne putem ocupa de asta. Bine?
- Aduc trusa de prim-ajutor. - Bine.
Vrei să stai jos?
- De ce nu la spital? - Lasă!
Te doare?
E adâncă.
E în regulă.
Arată ca o tăietură.
De la oglindă.
Spray-ul.
Scuze.
Asta va dezinfecta rana.
Ești bine?
Da.
M-ai lovit cu mașina.
Scuze. Prea strâns?
Nu trebuia să bei.
N-ar trebui să lăsați vasele așa.
Atrag tot felul de animale.
Suntem în vacanță. Noi…
Nu avem chef să facem curat. E…
Poți să ții asta?
Avem noroc. Patul e făcut.
Unde e baia?
Acolo.
Mulțumesc.
Nu-i spune tatălui tău!
Sigur că nu.
Ești aici?
Ești aici, Teodora?
- Cât? - Trei sute douăzeci.
Nu merge. Nu e suficient.
Cum așa? A luat banii și a plecat. E în regulă.
Deci ați mituit-o.
Ce naiba, Philipp?
Cum altfel i-ai spune?
Cheltuieli medicale.
Are asigurare.
Mi se pare corect.
Corect e cu totul altceva.
Nu e destul.
John, sunt mulți bani.
Pentru ea.
Ar fi spus ceva, dacă n-ar fi fost de ajuns.
John!
Mă duc eu.
E femeia de ieri.
Ai lăsat-o să intre?
Nu.
Cine e acolo?
Bună, sunt Teodora.
Cine?
Teodora.
Da, intră!
E frumos aici.
Foarte liniștit și drăguț.
E casa voastră?
A părinților mei.
Ai noroc.
Unde stă familia ta?
Într-o zonă nu prea frumoasă. Într-o casă nu prea frumoasă.
Ei bine,
am fost concediată azi
pentru că nu am ținut pasul cu munca din cauza brațului rănit.
Și din motive de igienă.
Nu poți fi concediată așa.
Ba da.
Am rămas și fără cazare.
Mulțumesc pentru banii pe care mi i-ai lăsat.
Din păcate, nu îmi ajung să supraviețuiesc până îmi găsesc altă slujbă.
Dar ieri mi-ați spus
că nu vă place să faceți ordine în vacanță.
M-am gândit
că aș putea folosi camera de oaspeți
și să vă ajut eu până mă angajez undeva?
Știu și să gătesc.
Mulțumesc. Avem deja menajeră.
- Nu e aici. - Dar nu o vreau.
De câte ori ți-am spus să nu conduci beat?
M-ai lăsat la volan. Trebuia să mă oprești.
Ai fost martoră. Ești la fel de implicată ca mine.
E vreo problemă?
- Nu. - Nu.
O mie șase sute și nu ne mai vedem niciodată.
Nu mă înțelegeți greșit!
Vreau să muncesc.
Nu încerc să obțin mită.
Ei bine,
când poți să începi?
Doar atâtea lucruri ai?
Ca să nu am multe de cărat.
Vrei una?
Nu se fumează în casă. Nu!
Pot deschide fereastra.
Vino aici!
Mama ta
e medic?
Nu, se ocupă de digitalizarea afacerilor.
- Credeam că e doctor. - Slavă Domnului că nu e!
- Urăște să fim bolnavi. - Noi nu ne îmbolnăvim.
Da, pentru că nu avem voie.
Poți face multe trucuri cu ea.
Pui degetul mare aici,
arătătorul, aici.
Apoi, împingi și apeși.
Vrei să încerci?
- Veniți des? - În fiecare vară.
Frumos! Vorbești franceză?
Nu.
Mama spune că n-are rost s-o învățăm.
De engleză ai nevoie mai târziu, în carieră.
Dacă ești în Franța, are rost. Nu crezi?
Nu trebuia s-o angajezi.
Sunt în vacanță și vreau să mă odihnesc.
Sunt o molimă.
- Teodora… - Scuze, John, n-am vrut.
M-ai speriat de moarte!
Jderii trebuie otrăviți.
Dacă nu faci nimic, îți iau casa în stăpânire.
Biata de ea!
Suferă.
Trebuie să-i curmi suferința bietului animal.
Trebuie să împingi la momentul potrivit.
Sigur.
Nu da cu aspiratorul când sunt în casă!
Mă înnebunește zgomotul.
Te poți ocupa de camerele de la etaj.
Sigur că da.
Și ți-am lăsat o listă de cumpărături în bucătărie.
Pentru cină.
- John te va duce în sat. - Bine.
Grozav, mersi!
Vrei să gătești cu mine diseară?
Nu.
Bricheta.
Bravo!
O știi?
Desigur.
Oricine știe de Harry Potter.
Ticălosul.
Nemernicul.
Încă unul.
Scârba.
E mai bine?
Te plac.
…la fel.
Ai un foc?
Nu.
Ești bine?
…creșterea actuală a inflației.
Mii de oameni ies pe străzile din toată Franța
pentru a cere măriri.
În unele orașe, situația se agravează.
Au avut loc ciocniri violente între poliție și manifestanți,
mai ales la Paris.
În ciuda numeroșilor polițiști,
protestatarii au reușit să vandalizeze magazine lăturalnice.
Au avut loc confruntări grave și la Marsilia și Lyon.
Potrivit Ministerului de Finanțe, daunele…
John!
- Ce mai faci? - Foarte bine.
Și tu? Salut, Philipp!
Salut!
Sunt pentru mine?
Nu, pentru iubirea vieții mele.
Deci sunt pentru mine!
Sigur că da.
Transmite-i salutări lui Esther, bine? Nu uita!
Ăsta îți va plăcea.
- Gustă, te rog! - Nu, tată, eu nu vreau.
Nu, mulțumesc, nu vreau.
- Teodora, vino! Bea ceva cu mine! - Nu, mersi.
Mereu alege piesa aia.
Pot conduce eu.
- Ai permis? - Da.
Tată, conduce Teodora.
Te pricepi.
Mulțumesc.
- Ce bicicletă frumoasă! - Da.
E făcută din carbon.
Și cântărește doar 7,4 kilograme.
E ca o pană.
Da, știu.
Ai grijă cu cuțitul!
- Bun-venit! - Bună!
- Salut!
- Iei tu geanta? - Da.
În grădină, Cora!
Bună!
Milioane de animale călătoresc spre nord, de-a lungul coastei.
Unele migrează mii de kilometri.
E una dintre cele mai mari mișcări de masă de pe planetă.
„Esther, 27 iulie 2013.”
Frumos!
Ploua cu găleata și m-am gândit: „S-a terminat.”
Apoi am uitat buchetul de mireasă.
Iar eu nu observasem.
Din fericire, totul a mers bine.
Am plecat de la biserică, ploaia s-a oprit, restul zilei a fost însorit.
Dumnezeu e de partea noastră.
Să sperăm!
E minunat că ne descurcăm atât de bine!
Se poate?
- Spre deosebire de mulți alții. - Cum adică?
- Mulți oameni n-au serviciu sau bani. - E adevărat, desigur.
Teodora, de exemplu.
E…
Pentru voi e altfel? Frankfurt, Elveția, Art Basel la Miami?
Da, dar părinții tăi au câștigat asta cu sudoarea frunții lor.
Și Teodora muncește din greu, dar ea nu câștigă nimic.
Ar trebui să te angajezi.
De ce? Avem destui bani.
Într-adevăr.
- N-ar trebui să ia farfuria din dreapta? - Contează?
De unde ești, Teodora?
Andaluzia, Spania.
- Aveți fabrică și acolo, nu? - În Valencia.
Mulțumesc.
Mă întreb de ce se produce atât în străinătate. Devenim dependenți.
Păi, mână de lucru ieftină?
Ambele părți au de câștigat. Nu doar noi.
- Ambele părți? - Da.
- Chiar așa? - Măi să fie!
Aki, ai citit lucrarea lui John despre polenul de mesteacăn?
Alergii la polenul de mesteacăn. Da.
Și?
Dacă te pot ajuta cu ceva,
să-mi spui!
Să-l ajuți?
Nimic. Doar păreri diferite, ca între cercetători.
Referitor la ce?
La domeniul nostru.
- Cafea? - Chiar aș vrea.
- Mie nu mi-ai spus. - Cora?
Da, te rog!
Care era treaba cu lucrarea ta?
- Ce a spus Aki. - Nimic.
- „Nimic.” - Nimic.
O dispută nesemnificativă.
Despre ce anume?
Nu te-ar interesa.
Mai aproape de ele, tată! Haide, să facem un clip!
Faceți cu mâna! Haideți!
Teodora!
Hai!
Alba!
Ai vrea să înoți?
- Mai bine nu. - Bine.
Tu nu înoți?
Nu, nu intru în mare. E înfiorătoare.
Păreai genul de femeie căreia îi plac puțin fiorii.
Tată!
Da?
V-am zis să așteptați.
Nu. E o pistă moartă.
Organizează un apel video!
Scuze.
Nu-mi pasă!
Mamă, nu ți-ai activat funcția Găsește-mi telefonul.
- Nu e pe nicăieri. - Bine, mergem.
- Abia am ajuns. - Scuze, trebuie să fiu contactată.
- Se descurcă fără tine. - Nu!
Știam eu.
Știu un magazin în Marsilia unde poți lua celulare ieftine.
Sincer, nu-mi pasă. Vreau ultimul model.
Te duc eu dacă vrei.
Da. Da, ar fi grozav.
- Mulțumesc că mă ajuți. - Sigur.
E prea puțin.
Scuze, trebuie să comunicăm mai bine.
Mai multă transparență pentru a rezolva deficitul.
Da.
De asta încercăm de luni de zile…
Mama mă-sii! Nu vă aud.
Eu…
Nu, nu fumez. Scuze, eu…
Da?
Nu, nu facem asta. Planificarea e inconsecventă.
De aceea…
Știi cum e…
când viața o ia pe o cale pe care nu ți-ai dorit-o nicicum?
Sigur că nu. Viața ta abia începe.
Uneori, am gânduri ciudate.
Ce fel de gânduri?
Să fug departe.
Să dispar.
Poate ar trebui să încerci.
Ce?
Să dispari o vreme.
Aspersoarele nu merg.
Aș vrea să fiu iPhone-ul tău.
Am citit un articol interesant azi despre relații.
Cu cât un cuplu se atinge mai mult, cu atât durează mai mult relația.
Chiar așa?
E dovedit științific.
Tocmai am luat un somnifer.
- Bună dimineața, Teodora! - 'Neața!
Frumoasă bicicletă!
Mulțumesc.
Din carbon?
Da.
Opt kilograme?
Are 7,4.
Cu discuri de frână.
Da.
Îți plac bicicletele?
Delicioasă.
Mulțumesc!
Esther!
Nu te mai pedepsi singură!
Stai! E în album. Va vedea și mama!
Stai să încerc și eu!
A ta arată mai bine.
Ba ale tale!
De ce te pricepi la asta?
- Nu știu de ce. - Te pricepi.
Mi-au zis și prietenii.
Îmi place să mă joc cu ele.
Teodora ți-a furat telefonul.
De ce spui asta?
Am văzut-o.
De ce aș face asta?
Alba.
De ce mi-ai făcut asta?
Am greșit cu ceva?
Îmi pare rău.
E în regulă.
Doamnă, am terminat. Fereastra e reparată.
Bine, vin imediat.
Doamne!
Drace!
Stai liniștită! Arată mai rău decât e.
Îmi pare foarte rău.
Mulțumesc.
Sigur.
Te scot la cină diseară?
Mi-ar plăcea.
Da?
Grozav!
Îmbracă-te frumos!
Nu sunt nefericită.
Sunt bine. Adică, n-am dreptul să fiu nefericită. Eu…
Eu am o viață minunată. O slujbă grozavă, bani, familie.
Toată lumea are dreptul să fie nefericită.
Da, posibil.
- Vă mai aduc ceva? - Nu, mulțumesc.
Pot să-ți spun un secret?
Desigur.
E vorba despre Alba.
Ce e cu ea?
Ea ți-a ascuns telefonul în dulap.
Mereu e invidioasă pe orice.
Da.
Te rog să nu-i spui că știi!
Te iubește.
Nu o pedepsi pentru asta!
Ție ți se potrivește mai bine rochia asta.
Îți stă bine.
Păstreaz-o!
- Ce? - Rochia.
- Da? - Da!
Mulțumesc.
Ai chef de aventură?
Tată?
Tată!
E o broască în piscină. Trebuie să o scoatem, altfel va muri.
Încearcă!
Nu ajung la ea.
AKI MESAJ
Ea e Esther.
- Bună! - Bună!
- Ce mai faci? - Bună!
Doamne! Arăți minunat!
Mulțumesc.
Eu sunt Amber. Ești în vacanță?
- Da. - Și eu la fel.
Iubesc Franța.
- Da. - E foarte antică.
- Da. - Și oamenii.
Totul e…
E așa de relaxat aici. Nu crezi?
Poate ar trebui să cumpăr ceva și să rămân aici.
Da.
Pa, Esther!
Pa, Amber!
Vrei să dansăm?
Nu. Dar tu ia și te distrează!
- Ești sigură? - Da.
Hai să dansăm!
Nu, mersi.
De ce nu?
Ce e?
E un tonic de mescal.
E dezgustător.
Știu.
De unde ești?
Frankfurt, Germania.
Fain!
Da, fain.
Îmi pari cunoscut. Ne-am mai întâlnit?
Aș fi ținut minte.
E magic, nu?
Vino, Amber!
Ce e?
Eu nu mă bag. Tu du-te!
Ești sigură?
Da, nu vreau.
De ce nu?
Esther!
Ar trebui să intri. E foarte revigorantă!
Haide!
Bine, fie!
Nu pot.
Te ajut eu.
Vino, Esther!
Intrăm încet.
Bine.
Hei!
O fată de la hotel avea o valiză uriașă plină doar cu creme.
Cremă de picioare, de mâini, de față, de ochi și așa mai departe, cremă de gât.
Și cremă de fund?
Evident că și cremă de fund.
Unde ați fost?
Ne-am plimbat.
- Vreau o motocicletă nouă. - Și ce ar dori doamna?
Yamaha YZ250F.
Da, sigur.
Dar ți-aș lua.
- Delicioasă. - Mai proaspăt de atât nu se poate.
Unde-i Amber?
S-a dus.
N-am mai fost așa de liberă de mult.
„Lumea veche e pe moarte.
Și lumea nouă se zbate să se nască.
Acum este vremea monștrilor.”
Cine a spus asta?
Antonio Gramsci.
Citești Gramsci?
Sigur că nu. Sunt doar o menajeră.
Ești amuzantă.
Ne luăm la revedere.
Unde e tatăl tău?
Nu știu.
Alba, e important. Trebuie să vorbesc cu el.
Spune-i să mă sune!
A făcut ceva greșit?
Am plecat.
Spune-i să mă sune!
Nu e mereu ușor cu ea.
E tare rigidă și egoistă.
Se concentrează doar la ea.
M-am săturat s-o încasez.
Eu chiar fac tot ce pot.
Încerc să țin totul sub control, mereu.
Știu.
John, ești un om tare deștept și puternic.
Nu lăsa pe nimeni să te facă să crezi altceva!
Nu se poate descurca fără tine.
Nu, ea…
Mersi. Mulțumesc.
Teodora ți-a umblat prin lucruri.
Ți-a luat niște chiloți.
Perechea roz cu dantelă albă.
De ce mi-ar fura chiloții?
Nu poți s-o acuzi în continuare de furt.
Nu ți-a făcut nimic.
Nu mint. Ea minte.
Iubito!
Aki a fost aici.
- Ce se întâmplă? - Nimic.
Ce se întâmplă cu lucrarea?
- Nimic. - Termină cu minciunile, John!
Termină!
Șefii mă acuză c-am falsificat rezultatele cercetării și vor să mă concedieze.
- A fost o greșeală. - Ce?
Sunt sub presiune. Abia pot să respir, Esther.
Cel mai rău e că nu mai crezi în mine.
Ești obsedată de succesul tău, de tine.
Nu mă respecți deloc pe mine, nici pe noi.
Ciudat e că am început să mă îndoiesc și eu.
Nici măcar nu pot să-mi mai fac treaba bine!
- Bună! - Bună!
Am făcut limonadă proaspătă.
Mulțumesc.
Foarte drăguț. Mulțumesc.
VREAU SĂ TE REVĂD LUCIEN
E înnebunit după tine.
Pot să dorm aici?
Nu, du-te la mama!
Alba, ieși!
- Te învăț trucul meu cu cărți. - Trucul?
Știu cum funcționează. Toți știu.
Alba, ți-am zis să pleci!
Pleacă!
Mă bucur că m-ai sunat!
Mă bucur mult.
Sigur vrei să vii?
Da.
Unde-i mama?
Are nevoie de o zi liberă.
Cred.
Mâine e rândul meu.
Teodora, vino, ia loc! Bea o cafea cu noi!
Mulțumesc!
Ai dormit bine, Alba?
Unde e broasca ta?
N-am voie s-o păstrez.
De ce nu?
Broaștele nu se țin în casă.
Vom găsi ceva mai bun, Alba.
M-a sunat o prietenă și m-a întrebat dacă ar putea veni să mă vadă.
E în regulă?
Da, sigur.
Bun.
- Îmi torni niște cafea, te rog? - Desigur.
Ticălosul.
Nemernicul.
Scârba.
Ticălosul.
Nemernicul.
Scârba.
Ticălosul.
Nemernicul. Scârba.
Ea ce caută aici?
„Dragă Cora, te rog mergi la John și la copii!
Voi lipsi o vreme. Te rog, nu-ți face griji pentru mine!”
Ce? Ce înseamnă asta?
- Nu se mai întoarce? - Sigur că se întoarce.
Are nevoie de o pauză. Oricine are nevoie de asta.
Asta…
Cât timp va lipsi?
Câteva zile, cred.
Uneori, simți nevoia să fii departe de toate.
E absolut normal.
Aki a încercat să te sune.
Știu.
E adevărat ce se spune?
Nu aici!
Fătuca aia are un rol nou în casă, ai observat?
Nu mai e menajeră. Face parte din familie.
- Cora. - Nu e bine.
E periculos.
Aș putea rămâne la noapte. Ca să te ajut.
Nu, mă descurc.
Stai! Nu aici. Serios.
Încetează, te rog! Serios.
Cora, stai!
Încetează!
Alba? Ești trează?
M-am băgat în pat.
Noapte bună, Alba!
Noapte bună!
Care volum?
Al șaselea.
Citești repede.
Încă puțin.
Ce faci?
Scuze, voiam doar să te vizitez.
Haide! Dispari!
Ce faci?
M-ai speriat!
Scuze.
Ce-i asta?
E carne. Resturi.
Ce faci cu carnea asta?
Nu știu. Pentru grătare și adunări de-astea.
Trebuie înghețată, altfel putrezește.
Cred că deja a putrezit.
E dezgustător.
- Bună! - Bună!
Scuze, John. N-am vrut să te deranjez.
Eu și prietenii mei suntem invitați la o petrecere.
Vrei să vii?
Nu, cred că ar trebui să rămân acasă.
Bine.
Tată!
Tată, uite! Trebuie să-ți arăt ceva.
Ce?
Nu aici. Dă-mi-o, te rog!
Alba, e periculos. Hai, dă-mi-o!
- E a mea. - Mai târziu, bine?
Să mergem altundeva!
Haide, e ziua lui Estelle.
Nu mă simt grozav.
Te va înveseli. Promit.
Haide! Allez.
Ai venit cu prietenii?
Nu, sunt aici cu familia mea. Da, cu copiii mei.
- Ai copii? - Da. Dar tu?
- Ești mamă? - Da.
Nu, nu am copii.
Asta nu înseamnă că nu-mi plac sau ceva, dar eu…
Nu cred că am nevoie de un copil ca să fiu fericit.
Ca tată, trebuie să-i duci la film.
Îți mănâncă toți banii ticăloșii.
Nu mai poți să călătorești. E doar începutul.
- Te mănâncă de viu. - De unde o știi pe Estelle?
De unde o știi pe Estelle?
Lucrează la barul hotelului. Pregătește cocktailuri foarte bune.
Care hotel?
La Fontaine. Cred că și el lucrează acolo.
Drace, trebuie să plec. Îmi pare rău. E ziua tatălui meu.
Petrecere de familie. Coșmar.
Mi-a făcut plăcere, Ellen.
- Esther. - Esther. O seară faină!
John,
sună-mă înapoi!
Mă întorc acasă.
Ești bine?
Da.
Unde e baia?
À gauche. Stânga.
Bine. Mersi.
Futu-i!
- Unde te duci? - Vreau acasă.
Lasă-mă să plec!
Credeam că suntem prietene.
N-am fost niciodată prietena ta, Esther.
Și nici menajera ta.
Ne-ai subestimat de la început.
Te va ajuta.
Bine.
Ai garduri înalte.
Dar lumea ta perfectă nu poate fi separată de a noastră.
Nu mai ești în siguranță.
Nu te poți ascunde.
Fiindcă suntem mulți.
Iar voi sunteți doar câțiva.
Dă-mi-o!
Teodora? Teodora!
Ce-i asta?
Scuze, John. N-am vrut să te trezim.
Înotam puțin.
Data viitoare, să mă întrebi înainte. Da?
Să faceți ordine!
Mâine va fi mai curat ca niciodată.
Bine.
Haideți!
- Haide! - Să intrăm înapoi!
De ce pleci?
Dă-i afară!
John?
Ți-am spus,
creaturile astea-s o molimă.
Alba? Alba!
Subtitrarea: Carla Mona Gîlcă