Är vi säkra i bilen?
De är inte intresserade av oss. Dessutom är rutorna skottsäkra.
Det är inte sant.
-Ursäkta, vad handlar det här om? -Löner.
Det är för dyrt att leva.
-Vi kan testa den lilla vägen. -Nej, det går inte. Jag är ledsen.
-Vi borde inte ha åkt genom stan. -Jag sa det till honom.
Jag vet.
Det börjar bli intensivt.
Ingen sol före fyra.
Jag kan smörja in dig på ryggen.
Det behövs inte. Jag håller mig i skuggan.
Du lät honom vinna.
Han kommer ändå att klå mig snart.
Frank.
Jag tänker inte svara. Inget jobb på semestern, som jag lovat.
-Vi glömde myggdosorna. -Fru Martin kan ordna såna åt oss.
Hon hälsar på sin mamma.
De där djuren är fortfarande kvar.
Jag bokar bord på La Fontaine.
Hej, jag skulle vilja boka ett bord för fyra i kväll.
Vad äcklig du är.
Teodora?
Kom.
Vad tror du?
Inte rika nog.
Tack.
Stoppa tillbaka det.
Kupera.
-Är det ditt kort? -Ja!
Hur gjorde du det?
-Det säger jag inte. -Jag kan inte räkna ut det.
Kan du göra det igen, Alba?
En gång till.
Prata högre, Frank. Jag hör dig dåligt.
Nej, inget samarbete.
De fokuserar bara på bilkonstruktion, och inget blir gjort.
Vi måste behålla mjukvaran inom firman.
Vi har ju diskuterat det. Jag förstår inte…
Vem sa det?
De är inte intresserade av det, utan bara av kärnverksamheten.
Det är inte rätt tidpunkt. Ni måste avvakta.
Ja.
Ja, Frank. Bra. Jag måste gå nu. Jag ringer senare, okej?
Jag tar den.
-Ert rumsnummer, tack. -Vi bor inte på hotellet.
Ursäkta. Jag tyckte att jag såg er vid frukosten i morse.
-Vi har ett hus här. -Vad trevligt.
-Tack. -Tack.
Får vi bjuda på en sängfösare?
En GT?
-Ja. -Två GT.
Ni två, då.
-Cola. -Cola.
God kväll, frun, unge herrn. God kväll, herrn.
Tack, herrn.
Är du okej?
Ja.
Känner ni doften?
Lavendel.
Gud…
Där är Karlavagnen.
John!
Stanna i bilen.
Jäklar…
Är du okej?
Förlåt. Helvete, jag är ledsen. Helvete.
Vi såg dig inte i mörkret. Här, ta den här.
Tryck näsduken mot såret för att stoppa blödningen.
Helvete.
-Hon måste till sjukhuset. -Det går inte.
-Varför inte? -Tänk efter.
Det finns inget att tänka på. Herregud!
Pratar du engelska? Förstår du mig?
Vad heter du?
-Teodora. -Teodora, är du fransyska?
-Var kommer du ifrån? -Andalusien.
Pappa?
Tänk om hon har inre skador?
Esther.
-Pappa? -John, gå till henne.
-Pappa! -Gå till barnen. Jag tar hand om det här.
Det är Alba, vår dotter. Hon är 11.
Jag har en son också. Philipp.
Förlåt.
Hör på, Teodora. Vi bor bara på andra sidan kröken. Vi har allt där.
Bandage, sårdesinfektion, allt du behöver. Jag kan ta hand om dig. Det blir bra.
Vill du följa med?
Vad vill du, då?
Sjukhus.
Ja… Det är nog bäst om du följer med hem till oss.
Jag vet vad vi ska göra.
Och jag kan… Vi kan… Vi kan…
Vi kan ta hand om det. Okej?
-Jag hämtar förbandslådan. -Okej.
Vill du sätta dig?
-Ska hon inte till doktorn? -Inte nu.
-Gör det ont? -Det är rätt djupt.
Det går bra.
-Det ser ut som ett skärsår. -Från backspegeln.
Sprejen.
Ursäkta.
Den här desinficerar såret.
-Går det bra? -Ja.
Du körde på mig.
Förlåt. För hårt?
Du borde inte ha druckit.
Ni borde inte lämna disken så här.
Den drar till sig alla möjliga djur.
Vi är på semester. Vi…
Vi känner inte för att städa.
Kan du hålla i här?
Vi har tur. Sängen är bäddad.
-Var är badrummet? -Där.
Tack.
Säg inget till din pappa.
Naturligtvis inte.
Hallå?
Hallå, Teodora?
-Hur mycket? -Trehundratjugo.
Det är långt ifrån tillräckligt.
Varför då? Hon tog pengarna och stack. Det är lugnt.
Så ni mutade henne.
-Men för tusan, Philipp? -Vad ska man annars kalla det?
Sjukvårdskostnader.
Hon är försäkrad.
-Jag tycker att det är rätt. -Jag skulle inte kalla det "rätt".
-Det är för lite. -Det är mycket pengar. För henne.
Hon skulle ha sagt till om det var för lite.
John.
Jag tar det.
Det är kvinnan från i går.
Släppte du in henne?
Nej.
Vem är det?
Hej, det är Teodora.
-Vem? -Teodora.
Ja. Kom in.
Det är fint här.
Så lugnt och vackert.
-Är det ert hus? -Mina föräldrars.
Vilken tur ni har.
Var bor din familj?
I ett mindre fint område. I ett mindre fint hus.
Tja…
Jag fick sparken i dag
för att jag inte kunde jobba så snabbt med min skadade arm.
-Och av hygieniska skäl. -Man kan inte sparka nån så lätt.
Jo, det kan man.
Jag fick också flytta ut från mitt rum. Tack så mycket för pengarna ni lämnade.
Tyvärr räcker de inte att leva på tills jag hittar ett nytt jobb.
Men i går sa ni att ni inte vill städa under er semester.
Så jag tänkte att jag kanske kan sova i gästrummet
och hjälpa er tills jag hittar nåt nytt.
Jag kan laga mat också.
Tack. Vi har redan en hushållerska.
-Hon är bortrest. -Jag vill inte ha henne.
Jag har sagt till dig att inte köra onykter.
Du kunde ha hindrat mig från att sätta mig bakom ratten.
Du såg på. Du är lika skyldig som jag.
Är det nåt problem?
-Nej. -Nej.
Sextonhundra, sen ses vi aldrig mer.
Missförstå mig inte.
Jag söker jobb. Jag försöker inte utpressa er.
Tja…
När kan du börja?
Är det allt du äger?
Det blir inte så mycket att bära.
Vill du ha en?
Rök inte i huset. Nej!
Jag kan öppna fönstret. Kom.
Er mamma… Är hon läkare?
Nej, hon jobbar med företagsdigitalisering.
-Oj. Jag trodde att hon var läkare. -Lyckligtvis är hon inte det.
Hon hatar när vi är sjuka.
-Vi är aldrig sjuka. -Eftersom vi inte får vara det.
Man kan göra många trick med den.
Sätt tummen här
och fingret här.
Och sen: tryck och glid.
Vill du testa?
-Kommer ni ofta hit? -Varje sommar.
Kul. Pratar du franska?
Nej.
Mamma säger att det är värdelöst.
Det är engelska man behöver sen i karriären.
Om ni är i Frankrike är det väl inte värdelöst?
Du borde inte ha anställt henne.
Jag är på semester och vill bara vila.
De är en plåga.
-Teodora… -Det var inte meningen.
-Du skrämde skiten ur mig. -Du måste lägga ut gift åt mårdarna.
Om du inte gör nåt åt dem tar de över hela huset.
Stackare.
Den lider.
Du måste göra slut på det stackars djurets lidande.
Du måste pressa ordentligt vid rätt tillfälle.
Ja.
Dammsug inte när jag är i huset. Det gör mig galen.
-Ta rummen på övervåningen i stället. -Javisst.
Och jag lämnade en inköpslista i köket.
Den är till middagen. John skjutsar dig till byn.
-Okej. -Bra. Tack.
Vill du laga mat med mig i kväll?
Nej.
Tändaren.
Bra!
-Känner du till den? -Naturligtvis.
Alla känner till Harry Potter.
Idioten.
Skitstöveln.
En till.
Subban.
Är det bättre?
Jag gillar dig.
…samma.
Har du eld?
Nej.
Är du okej?
…den nuvarande ökningen av inflationen.
Tusentals människor går ut på gatorna i Frankrike
och kräver högre löner.
I vissa städer eskalerar situationen.
Polis och demonstranter drabbar samman, särskilt i Paris.
Trots den stora polisnärvaron
har demonstranter vandalisera butiker på sidogator.
Allvarliga sammandrabbningar inträffade också i Marseille och Lyon.
Enligt finansdepartementet kan förstörelsen…
John!
-Hur är det? -Bra.
-Själv? Hej, Philipp. -Hej.
-Är de till mig? -Nej, till mitt livs kärlek.
Så de är alltså till mig.
Absolut.
Hälsa Esther, från mig. Glöm inte det.
Du kommer att gilla den här.
-Ta en, du. -Nej, pappa, inget för mig.
Nej tack, inget för mig.
-Kom, Teodora. Ta en drink med mig. -Det är bra, tack.
Han väljer alltid den låten.
Jag kan köra, om du vill.
-Har du körkort? -Ja.
Pappa, Teodora kör.
-Du är en naturbegåvning. -Tack.
-Vilken fin cykel. -Ja.
-Den är av kolfiber. -Wow!
-Och den väger bara 7,4 kilo. -Det är ju ingenting.
Jag vet.
Var försiktig med kniven.
-Välkomna. -Hej.
-Hej. Kan du ta vår väska? -Ja.
-Vi är i trädgården, Cora! -Hallå!
Miljontals djur följer kusten norrut.
Vissa migrerar hundratals mil.
Det är en av de största förflyttningarna bland djur på planeten.
"Esther, 27 juli 2013."
Fin.
Det spöregnade, och jag tänkte: "Nu är det kört."
Sen glömde jag brudbuketten.
-Det märkte inte jag. -Men som tur var gick allt bra.
Vi lämnade kyrkan, regnet upphörde, och resten av dagen var solig.
-Gud är på vår sida. -Ja, vi får hoppas det.
Härligt att det går så bra för oss.
Kan jag ta den?
-Till skillnad från många andra. -Vad menar du?
-Många har varken arbete eller pengar. -Så är det, förstås.
-Ta Teodora till exempel. -Det…
Är det annorlunda för er? Frankfurt, Schweiz, Art Basel Miami?
Ja, men dina föräldrar har jobbat hårt för att förtjäna det.
Teodora jobbar också hårt men tjänar knappt nåt.
Du borde skaffa ett jobb.
Varför då? Vi har tillräckligt med pengar.
Det är sant.
-Hon ska väl ta tallrikarna från höger? -Är det viktigt?
Var kommer du ifrån, Teodora?
Andalusien i Spanien.
-Har ni en anläggning där också? -Ja, i Valencia.
Tack.
Varför produceras så mycket utomlands? Vi gör oss beroende av det.
Tja… Billig arbetskraft?
Båda sidor tjänar på det, Philipp. Inte bara vi.
-Båda sidor? -Ja.
-Är det så? -Herrejösses!
Aki, har du läst Johns artikel om björkpollen?
Om björkpollenallergi? Ja, det har jag.
Och?
Om det finns nåt jag kan göra för dig,
säg bara till.
Göra för honom?
Det är inget. Bara lite meningsskiljaktigheter forskare emellan.
-Om vad då? -Frågor relaterade till vårt område.
-Kaffe? -Tack, gärna.
-Du har inte nämnt det. -Cora?
Ja, tack.
Vad var det med din artikel?
-Det där Aki nämnde. -Inget.
-Inget? -Inget. En oviktig konflikt.
Om vad då?
Inget som intresserar dig.
Flytta närmare, pappa. Kom igen. Vi gör en video.
Vinka. Kom igen, vinka!
Teodora!
Kom!
Alba!
Vill du bada?
-Bäst att låta bli. -Okej.
-Badar inte du? -Nej, inte i havet. Det är läskigt.
Jag trodde att du gillade när det är lite läskigt.
Pappa!
Ja?
Jag sa till er att vänta.
Nej, det leder ingenvart.
Ordna ett samtal, då.
Ursäkta.
Det bryr jag mig inte om!
Mamma, du har inte aktiverat Hitta min iPhone.
-Ingen mobil. Ingenting. -Okej, vi åker.
-Vi kom ju precis. -Förlåt, jag måste vara nåbar.
-De klarar sig utan dig. -Nej!
Jag visste det.
Jag vet en butik i Marseille som har bra pris på mobiler.
Jag bryr mig inte. Jag vill bara ha senaste modellen.
-Jag kan köra dit dig, om du vill. -Ja, det vore toppen.
-Tack för hjälpen. -Ingen orsak.
Det går för långsamt. Vi behöver bättre kommunikation
och mer transparens för att fixa bristerna.
Ja. Det är därför vi har försökt i månader…
Fan. Jag hör er inte. Jag…
Nej, jag röker inte. Ursäkta, jag…
Ja?
Nej, det gör vi inte. Planeringen är inkonsekvent. Så därför…
Känner du igen känslan…
…när livet plötsligt utvecklas på ett sätt du aldrig har velat?
Självklart inte. Ditt liv har bara börjat.
Ibland har jag konstiga tankar.
Vad då för tankar?
På att rymma.
Försvinna.
Du kanske borde testa det.
Vad då?
Att försvinna ett tag.
Sprinklersystemet funkar inte.
Jag önskar att jag var din mobil.
Jag läste en intressant artikel om relationer i dag.
Ju mer ett par rör vid varandra, desto längre varar relationen.
Jaså?
Det är vetenskapligt bevisat.
Jag tog just en sömntablett.
-God morgon, Teodora. -God morgon.
Fin cykel.
Tack.
Kolfiber?
-Ja. -Åtta kilo?
Den väger 7,4.
Skivbromsar.
Ja.
Är du intresserad av cyklar?
Utsökt.
Tack.
Esther.
Var inte så hård mot dig själv.
Sluta! Mamma kommer att se fotona jag tar.
Vänta, jag ska ta en bild.
Dina ser bättre ut.
Dina är bättre!
Varför är du så bra på det?
-Jag vet inte. -Du är bra.
Det har mina vänner också sagt.
Jag gillar att leka med dem.
Jag såg Teodora stjäla din mobil.
Varför säger du så?
Jag såg henne göra det.
Varför skulle jag det?
Alba.
Varför gör du så här mot mig?
Har jag gjort nåt fel?
-Ursäkta. -Ingen fara.
-Jag är klar. Fönstret är lagat. -Okej, jag kommer.
Du milde!
Jäklar!
Ingen fara. Det ser värre ut än det är.
Jag är verkligen ledsen.
-Tack. -Visst.
Får jag bjuda ut dig på middag i kväll?
-Gärna. -Säkert?
Toppen.
Ta på dig nåt fint.
Jag är inte olycklig.
Jag mår bra. Jag menar, jag har ingen rätt att vara olycklig.
Jag har ett fantastiskt liv. Ett bra jobb, pengar, familj.
Alla har rätt att vara olyckliga.
Jo, kanske.
-Får det vara nåt mer? -Nej, tack.
Kan du bevara en hemlighet?
Naturligtvis.
-Det gäller Alba. -Vad är det med henne?
Hon… Hon gömmer din mobil i sin garderob.
-Hon blir alltid så svartsjuk på allt. -Ja.
Men snälla, säg inget till henne.
Hon älskar dig.
Straffa henne inte för det.
Du ser mer naturlig ut i klänningen än jag nånsin gjort. Den klär dig.
Behåll den.
-Va? -Klänningen.
-Allvarligt? -Ja!
Tack.
Är du sugen på ett äventyr?
Pappa?
Pappa.
Det är en groda i poolen. Vi måste ta upp den, annars dör den.
Försök, du.
Jag når den inte.
-Hej. Det här är Esther. -Hej!
-Hur är det? -Hej.
-Herregud! Du är så snygg! -Tack.
Jag heter Amber. Är du på semester?
-Ja. -Samma här. Jag älskar Frankrike.
-Ja. -Det är så antikt.
Du vet? Och folket! Allt bara…
Det är så lättsamt här. Tycker du inte det?
Jag kanske borde köpa nåt här och stanna för alltid.
Ja.
-Hejdå, Esther. -Hejdå, Amber.
-Vill du dansa? -Nej. Men gör det, du.
-Är du säker? -Ja.
Nu dansar vi.
-Nej, tack. -Varför inte?
-Vad är det? -Det är mezcal och tonic.
Det är vidrigt.
Jag vet.
Var kommer du ifrån?
Frankfurt i Tyskland.
Trevligt.
Ja, trevligt.
Du ser bekant ut. Har vi träffats förut?
Det skulle jag veta.
Visst är det magiskt?
-Amber, kom! -Vad är det?
Jag står över. Gå, du.
-Är du säker? -Ja, jag vill inte.
Varför inte?
Esther! Du borde hoppa i. Det är så uppfriskande!
Kom.
Ja, ja, okej!
Jag kan inte.
Jag hjälper dig.
-Esther, kom! -Vi tar det sakta.
Okej.
Hej.
Tjejen på hotellet hade en stor resväska full av bara krämer.
Fotkräm, handkräm, ansiktskräm, ögonkräm, och så vidare. Halskräm.
Och rövkräm?
Självklart hade hon rövkräm också.
-Var har ni varit? -Vi tog en promenad.
-Jag vill ha en ny motorcykel. -Vad har damen tänkt sig, då?
En Yamaha YZ250F.
Visst. Jag skulle ge dig en sån.
-Utsökt. -Det blir inte färskare än så här.
Var är Amber?
Borta.
Jag har inte varit så här fri på länge.
"Den gamla världen är döende,
och den nya världen kämpar för att födas.
Nu är det monstrens tid."
-Vem sa det? -Antonio Gramsci.
-Läser du Gramsci? -Självklart inte. Jag är en hushållerska.
Du är så rolig.
Vi ville säga hejdå.
Var är din pappa?
Jag vet inte.
Alba, det är viktigt. Jag måste prata med honom.
Be honom ringa mig.
Har han gjort nåt fel?
Vi ska åka.
Be honom ringa mig.
Det är inte alltid så lätt med henne. Hon är så stelbent och självcentrerad.
Så fokuserad på sig själv.
Jag är trött på att vara en jävla slagpåse.
Jag… Jag gör allt jag bara kan.
-Jag försöker alltid hålla ihop allt. -Jag vet.
John, du är en så smart och stark person.
Låt inte nån ta det ifrån dig.
Hon klarar sig inte utan dig.
Nej, hon…
Tack.
Jag såg Teodora rota i dina saker.
Hon tog ett par av dina trosor. De rosa med vit spets.
Varför skulle hon stjäla mina trosor?
Du måste sluta anklaga henne för sånt. Hon har aldrig gjort dig nåt.
Jag ljuger inte. Hon gör det.
Vännen…
Aki var just här.
-Berätta vad som pågår. -Inget.
Vad är det med artikeln?
-Det är inget. -Sluta ljuga, John!
Sluta.
De säger att jag förfalskade mina forskningsresultat och vill sparka mig.
-Det var ett misstag. -Va?
Jag är så hårt pressad. Jag kan knappt andas, Esther.
Det största problemet är att du inte tror på mig.
Du är besatt av din egen framgång och av dig själv.
Du har ingen respekt alls för mig, för oss.
Jag har också börjat tvivla på mig själv. Jag kan inte ens göra mitt jävla jobb!
-Hej. -Hej.
-Jag gjorde färsk lemonad. -Tack. Vad gulligt. Tack.
JAG VILL SES IGEN LUCIEN
Han är galen i dig.
Får jag sova här?
Nej, gå till mamma.
Alba, gå ut!
-Jag kan lära dig mitt korttrick. -Jag vet hur det funkar. Det gör alla.
Gå, sa jag!
Gå!
Jag är så glad att du ringde.
Så glad.
Säkert att du vill följa?
Ja.
Var är mamma?
Hon behöver en dag för sig själv.
Tror jag.
Imorgon är det min tur.
Teodora, sätt dig och drick kaffe med oss.
Tack.
Har du sovit gott, Alba?
Var är din groda?
-Jag får inte behålla grodan. -Varför inte?
Grodor hör inte hemma i huset.
Vi hittar nåt bättre, Alba.
En vän ringde och frågade om hon kunde komma och hälsa på mig.
-Är det okej för dig? -Ja, visst.
Bra.
-Kan du hälla upp lite kaffe åt mig? -Självklart.
Idioten.
Skitstöveln.
Subban.
Idioten.
Skitstöveln.
Subban.
Idioten.
Skitstöveln. Subban.
Vad gör hon här?
"Cora, var snäll och titta till John och barnen.
Jag blir borta ett tag. Oroa dig inte för mig."
Va? Vad ska det betyda? Kommer hon inte tillbaka?
Självklart gör hon det.
Hon behöver bara komma bort ett tag. Det behöver alla ibland. Det…
Hur länge blir hon borta?
Ett par dagar, tror jag.
Ibland behöver man bara få lite distans till allt. Det är helt normalt.
Det är helt normalt.
Aki har försökt ringa dig.
Jag vet.
-Ligger det nån sanning i det de säger? -Inte här!
Den där tjejen har fått en ny position i ert hushåll. Märker du det?
Hon är inte längre hushållerska, utan en familjemedlem.
-Cora. -Det är inte bra.
Det är farligt.
-Jag kan sova över i natt och hjälpa till. -Nej, det går bra.
Sluta. Inte här. Sluta, snälla. Jag menar allvar.
Cora, sluta. Sluta!
Alba? Är du vaken?
Jag sover redan.
-God natt, Alba. -God natt.
Vilken bok?
Den sjätte.
Du läser snabbt.
Lite till.
Vad gör du?
Förlåt, jag ville bara hälsa på dig i ditt rum.
Lägg av. Stick, för fan.
Vad gör du?
-Fan, vad du skräms. -Förlåt.
-Vad är det här? -Det är kött. Rester.
Vad gör du med så mycket kött?
Jag vet inte. Grillfester och sånt.
Du måste frysa in det, annars blir det dåligt.
Det är det nog redan.
Det är vidrigt.
-Hej. -Hej.
Ursäkta, det var inte meningen att störa.
Jag och mina vänner är inbjudna till en födelsedagsfest.
Vill du följa med?
-Nej, jag borde stanna här. -Okej.
Pappa!
-Pappa, titta! Jag vill visa dig en sak. -Vad då?
Inte här ute. Ge mig den där.
Alba, den är farlig. Seså, ge mig den.
-Den är min. -Senare, okej?
-Vi kan väl åka nån annanstans? -Det är ju Estelles födelsedagsfest.
-Jag mår inte riktigt bra. -Det här muntrar upp dig.
Kom igen. Nu går vi.
Är du här med vänner?
Nej, med min familj. Mina barn.
-Har du barn? -Ja. Du då?
-Är du en mamma? -Ja.
Nej, jag har inga barn. Inte för att jag inte gillar dem eller så, men…
Jag tror inte att jag behöver barn för att vara lycklig.
Pappor måste titta på familjefilmer. De små jävlarna slukar pengar.
Man kan inte resa. Och det är bara början.
-Efter ett tag äter de upp en. -Hur känner du Estelle?
Estelle, hur känner du henne?
Hon jobbar i hotellbaren. Hon är bra på att blanda drinkar.
Vilket hotell?
La Fontaine. Jag tror att han också jobbar där.
Fan, jag måste gå. Jag är ledsen. Det är min pappas födelsedag.
Stor släktfest. En mardröm.
Det var kul att träffas, Ellen.
-Esther. -Esther. Ha det bra.
John, ring mig.
Jag kommer hem.
-Är allt som det ska? -Ja.
Var är badrummet?
-À gauche. Till vänster. -Okej. Tack.
Fan.
-Vart ska du? -Jag vill åka hem.
Släpp ut mig.
Jag trodde att vi var vänner.
Jag var aldrig din vän, Esther.
Och jag var aldrig er hushållerska.
Ni underskattade oss ända från början.
Det här hjälper.
Okej.
Era murar är höga.
Men er perfekta värld kan inte separeras från vår.
Ni går inte längre säkra.
Ni kan inte gömma er.
För vi är många.
Och ni är bara några få.
-Ge mig den! -Teodora? Teodora!
Vad är det här?
Förlåt, det var inte meningen att väcka dig.
Vi badar bara lite.
Fråga nästa gång. Okej?
Och städa sen.
I morgon kommer det att vara renare än nånsin.
Okej.
Kom igen.
-Kom igen. -Vi hoppar i igen.
-Varför går du? -Kasta ut dem.
John?
Jag sa ju det.
De där djuren är en plåga.
Alba? Alba.
Undertexter: Susanne Sparv