Нас тут не дістануть?
Доню, їм не до нас. І в цьому авто броньоване скло.
Неправда.
Вибачте, а через що це все?
Низькі зарплатні. Усе здорожчало.
Еем… А можна поїхати цією дорогою?
Ні. Я не можу. Пробачте.
Не треба було їхати через місто.
А ж так і казав.
Знаю.
Зараз буде заміс.
СМАКОТА
Не засмагати до четвертої.
Ляж на бік, намащу спину.
Не треба, я ж у затінку.
Ти ж піддався.
Скоро він перемагатиме насправді.
Франк.
Що ж, і нехай… Ми ж домовилися: у відпустці не працюю.
Забули відлякувач комах.
Мадам Мартен привезе.
Вона в матері.
Та погань нікуди не зникла.
Я забронюю столик у «Фонтен».
Вітаю, я хочу забронювати столик для чотирьох на сьогодні.
Ти огидний.
Теодоро?
Підійди.
Що скажеш?
Недостатньо багаті.
Мерсі.
Клади назад.
Знімай.
-Твоя карта? -Так!
Як тобі вдалося?
Не скажу.
Я точно ніколи не збагну.
Покажи цей фокус ще раз.
Останній раз.
Франку, говори голосніше, я тебе не чую.
Ні, ніякого партнерства. Вони автовиробники,
буде, як минулого разу.
Програмне забезпечення має залишитися в компанії.
Ми ж говорили про це тисячу разів, я не розумію…
І хто це сказав? Так. Та їм начхати, їх цікавить лише профільний бізнес.
Франку, точно не зараз, треба почекати.
Так… Так, Франку, гаразд, я маю йти, наберу тебе пізніше, добре?
Я заплачу.
У якому ви номері?
О, ми не з готелю.
Даруйте, мені здалося, що я бачила вас вранці.
У нас тут будинок.
Як чудово.
-Дякую. -І вам.
Вип'єте ще чогось?
Джин-тонік?
Так.
Два джин-тоніки.
А вам?
-Колу. -Колу.
Все гаразд?
Так.
О, відчуваєте? Лаванда.
Мм.
О Боже…
Он Великий Віз.
Джоне!
Не виходьте.
Чорт… Як ви? Ви цілі? Вибачте…
Пробачте. О чорт, чорт.
Вас було не видно у темряві. Ось, візьміть.
Це хустинка. Прикладіть до… до рани, щоб зупинити… кровотечу.
Чорт.
Їй треба в лікарню.
Нізащо.
Чому?
А ти сам подумай.
Про що тут думати?
От чорт забирай!
Ви мене чуєте? Розумієте, що я кажу?
Як вас звати?
Теодора.
Теодоро, ви з Франції?
А звідки?
З Андалузії.
Тату?
А якщо травмовано внутрішні органи? Естер.
Тату?
Джоне, йди до дітей.
-Тату! -Джоне, іди до дітей, я допоможу їй.
Це… Альба, наша донька. Їй одинадцять. Ось так.
А ще у нас є син. Філіп.
Вибачте.
Теодоро, послухайте, ми живемо тут неподалік.
У нас вдома все є.
Бинти, антисептик, усі ліки.
Я оброблю рану. Усе буде добре… Поїдете з нами?
Тоді, що ви хочете?
У лікарню.
Так, добре… але гадаю, вам краще поїхати до нас… у наш маєток.
І я… дійсно допоможу.
Вдома я б могла… могла… зробити усе як слід. Гаразд?
Так…
Я… я принесу аптечку.
Добре.
Ее, може, вам краще сісти? Так?
-А в лікарню чому не можна? -Цить.
Не зараз.
Боляче?
Глибока рана.
Усе гаразд.
Схоже на поріз.
Т-с-с.
То від дзеркала.
Еем, спрей… Вибачте.
Я дезінфікую рану.
Не пече?
Ні.
Ви збили мене.
Вибачте. Надто туго?
Не треба було пити.
Не можна залишати так їжу.
Вона принаджує різну живину.
Розумієте, у відпустці… нам
Так не хочеться прибирати, от і…
Притисніть.
Як добре, ліжко вже застелене.
А де ванна?
Позаду.
Дякую.
Тільки батькові не кажи.
Не скажу, звісно.
Зараза!
Ви тут?
Агов, Теодоро?
Скільки?
Триста двадцять.
Ти жартуєш? Цього замало.
Чому? Вона взяла гроші і зникла. Отже, все гаразд.
Ви її підкупили…
Це не те про що ти подумав, Філіпе?
А по-твоєму, на що це схоже?
Ці гроші на ліки.
У неї є страхування.
Вважаю це справедливо.
Це не справедливо.
Тих грошей замало.
Джоне, то великі гроші. Для неї.
Якби її не влаштовувало, вона б сказала.
Джоне…
Я підійду.
Там та жінка з дороги.
Ти її впустила?
Ні.
Слухаю.
Вітаю, це Теодора.
Хто?
Теодора.
Аа. Так. Ее, проходьте.
Гарна оселя… Дуже затишна і мила.
Це ваш будинок?
Ні, моїх батьків.
Пощастило.
А де живе ваша сім'я?
Не в такому гарному місці. І не в такому будинку.
Що ж…
Сьогодні мене звільнили. Бо через мою рану на руці я працювала…
повільніше…
Ну і з міркувань гігієни.
Вас не мали права звільняти.
Але звільнили.
І довелося з'їхати з кімнати. Дякую вам за гроші, що ви мені лишили.
На жаль, я не зможу за них прожити, доки не знайду роботи.
Учора ви сказали, що у вас відпустка і ви не
маєте бажання прибирати.
І… знаєте, я б могла пожити в кімнаті для гостей…
і допомагати вам, доки чогось не підшукаю.
Я також готую.
Дякую. Та у нас вже є помічниця.
Але ж вона у матері.
Тому нам не треба.
А скільки я тобі казала не сідати за кермо, якщо випив?
Сама мене пустила. А мала зупинити… Ти ж бачила. Тому ти винна не менше за мене.
До чого ти хилиш?
Якісь проблеми?
-Ні. -Ні. Ні.
Тисяча шістсот, і наші дороги розходяться.
Ви мене не зрозуміли… Я б хотіла у вас працювати.
Я вас не шантажую.
Добре. То коли почнете?
Це всі твої речі?
А багато й не треба… Будеш?
У будинку не курити. Ні.
Я відчиню вікно.
Іди сюди. Ось.
Ваша мама…
Мгм.
Вона що, лікарка?
Ее, ні. Вона працює в Ай-Ті, цифровізація бізнесу.
Ого. А я думала, вона лікарка.
На щастя, ні.
Мама не любить, коли ми хворіємо.
Ми не хворіємо.
Так, бо нам не можна хворіти.
Я знаю багато трюків із запальничкою.
Великий палець тримаєш тут, а інші два пальці тут…
а далі… відкидаєш і запалюєш.
Спробуєш?
Часто сюди їздите?
Щоліта.
Клас. Знаєте французьку?
Ні.
Мама каже, французьку вчити не треба.
Для нашої кар'єри, лише англійська буде потрібна.
У Франції треба французька, не згодна?
Не варто було її наймати.
Я у відпустці і хочу відпочити.
Вони як чума.
Теодоро, ти…
Вибачте, Джоне, я ненавмисно…
налякала мене до всирачки.
Треба їх потруїти.
Бо якщо нічого не робити, потім не здихаєтеся.
Бідолашне. Воно страждає.
Джоне, зробіть так, щоб воно не мучилося.
Коли вже не можеш, все одно треба дотискати.
До кінця. Так? До кінця.
Так.
Гаразд?
Я знаю.
Коли я вдома, не пилососити.
Це діє мені на нерви.
Можеш натомість прибрати кімнати нагорі.
Авжеж, без проблем.
О, і, еем… Я лишила тобі список продуктів на кухні.
У нас будуть гості… Джон відвезе тебе в село.
Гаразд.
Чудово. Дякую.
Хочеш приготувати зі мною вечерю?
Не хочу.
Запальничка.
Молодець.
Читала?
Звісно.
Хто не читав «Гаррі Поттера»?
Дурень.
Покидьок.
Ще щось.
Курва.
Як рана?
Ти класна.
…Теж.
Агов! Є запальничка?
Ні.
Мгм.
…Зростання інфляції.
Тисячі людей виходять на вулиці по всій Франції…
із вимогою підвищити заробітну платню.
У деяких містах ситуація вкрай напружена.
Між протестувальниками та поліцію відбуваються сутички,
зокрема в Парижі.
Попри велику кількість поліції,
протестувальники розгромили кілька крамниць у провулках.
Жорсткі сутички відбулися також у Марселі та Ліоні.
За даними Міністерства фінансів Франції, збитки сягяють…
Джон!
Як справи?
Чудово! А в тебе? Привіт, Філіпе.
Вітаю.
Букет мені?
Ні, коханню мого життя.
Отже, мені.
Точно ні.
Вітання від мене Естер. Не забудь.
Вам сподобається.
Скуштуй.
-Ні, тату, я не хочу. -Та випий.
Ні, дякую, я не буду.
Теодоро, підійди. Випий зі мною.
Дякую, я пас.
Завжди вибирає цю пісню.
Я можу сісти за кермо.
А в тебе є посвідчення?
Так.
Тату, Теодора відвезе нас.
У тебе талант.
Дякую.
Класний велик.
Так.
У нього карбонова рама.
Клас.
Він важить лише сім чотириста.
Такий легкий.
Так, дуже.
Обережно, не поріжся.
Вітаю вас.
Привіт.
Вітаю.
-Вітаю. -Забери речі, будь ласка.
-Коро, ми в садку! -Чую!
Мільйони живих істот мігрують на північ уздовж узбережжя.
Деякі види долають тисячі кілометрів.
Це одна з найбільших міграцій живих організмів на планеті.
«Естер. Двадцять сьоме липня, дві тисячі тринадцятий». Гарно.
Того ранку лило як з відра, і я подумала: «Гаразд, хай так».
І навіть забула весільний букет.
Мм. Я, до речі, помітив.
На щастя, усе склалося. Ми вийшли з церкви, дощ закінчився,
і цілий день сяяло сонечко.
Господь за нас.
Так, сподіваюся.
Нам теж пощастило.
Можна?
Але ж не всім так щастить.
Ти зараз про що?
Не всі мають роботу і гроші.
Дійсно, це правда, так.
Наприклад, Теодора.
Мм?
Нічого…
У вас зовсім інше життя. Франкфурт, Швейцарія, Арт-Базель у Маямі. Мм?
Так, але ж твої батьки для цього важко працювали.
Теодора працює не менше. Але за мізер.
Може, підеш на роботу?
А навіщо? Гроші і так є.
Ти подиви на нього.
Це ж правда.
Тарілки наче з правого боку забирають?
Це так важливо?
Теодоро, а ти звідки?
М? А.
Андалузія. Іспанія.
Ааа.
У вас там філія, так?
Мм. У Валенсії, так.
Дякую.
Чому стільки виробництва в інших країнах? Ми ж тоді залежні від них.
Дешева робоча сила.
Це вигідно обом сторонам, Філіпе. Не лише нам.
-От розумник… -Обом сторонам?
-Ага. -Серйозно?
Ви це чули?
Акі, ти читав Джонову публікацію про березовий пилок?
Про алергенність пилку. Читав.
І?
Якщо я можу якось допомогти… Мм? Скажи мені.
Тобто?
Ні, нічого особливого, просто… Розбіжності в поглядах науковців.
Які розбіжності?
Про технічні питання.
Кави?
Залюбки вип'ю.
-Ти мені не казав. -Коро?
-Бо це неважливо. Тож не зважай. -Мм?
Так, будь ласка.
Якісь проблеми з публікацією?
-Мм? -І з Акі.
А, ніяких.
«Ніяких».
Так, ніяких. Звичайна несуттєва суперечка.
Добре, щодо чого?
Тобі ж байдуже, ні?
Мм?
Посунься ближче… Знімаю відео.
Помахайте. Втрьох. Помахайте.
Теодоро!
Бігом!
Альбо!
Поплаваєш?
Мабуть, ні.
А, добре.
А ви?
О, ні, я не купаюся. Мені страшно.
М.
Я думала, вам подобається легке відчуття страху.
Тату!
Уу!
Так?
Я ж просила почекати.
Ні, це… Це глухий кут.
Так, організуй дзвінок.
Даруйте.
Мені начхати.
Мам, ти що, навіть не активувала «Локатор»?
Його ніде немає.
Усе, збирайтесь.
Як? Стривай. Ми щойно приїхали.
Я маю бути на зв'язку.
Обійдуться без тебе.
Ні!
Я так і знав. Так і знав.
Я знаю місце в Марселі, де можна недорого купити телефон.
Пофіг на ціну, аби найновіша модель.
Я можу відвезти. Якщо треба.
Так. Так, буду вдячна.
Дякую, що допомагаєш…
Будь ласка.
Ні, я не згодна. Вибачте. Дуже нечітка комунікація.
Потрібно більше прозорості, щоб не було непорозумінь.
Так. Саме тому ми вже кілька місяців не можемо… Чорт, я вас не чую. Я…
Ее, я не курю, дякую, ее…
Так?
Ні, не можемо, бо треба визначитися. І тому ми…
Тобі знайоме відчуття…
…коли здається, що в житті все не так, як тобі б хотілося?
Звісно ж, ні. У тебе життя лише починається.
Часом у мене… виникають дивні думки.
Думки про що?
Про втечу.
Десь сховатись.
А ви спробуйте.
Що?
Втекти на певний час.
Гм.
Розприскувачі не працюють.
От чому я не твій айфон?
Прочитав цікаву статтю про стосунки в парі.
Мгм.
Що частіше двоє торкаються одне одного, то триваліші у них стосунки.
Серйозно?
Мгм. Наукове дослідження.
Я вже випила снодійне.
Раночку, Теодоро.
Доброго ранку.
Прикольний велик.
Дякую.
Карбоновий?
Так.
Вісім кіло?
Сім чотириста.
Оо… Дискові гальма.
Ага.
Цікавишся великами?
Смакота.
Дякую.
Естер…
Будьте до себе м'якшою.
Дай!
Ні. Стій. Чекай. Припини. Мама ж побачить.
Зробімо фото.
Ти на фотці краща.
-Ти на фотці кращий. -Дійсно краща.
Так, я знаю. Друзі теж мені це кажуть.
І не тільки це. А ще, круто коли я позую отак…
Я бачила, як Теодора вкрала твій телефон.
Що ти вигадуєш?
Я не вигадую.
Навіщо це мені?
Альбо.
За що ти так зі мною?
Я тебе образила?
Вибач.
Усе добре.
Мадам, я полагодив вікно.
Гаразд, іду.
Боже…
Що ж це…
Не хвилюйтеся, усе не так страшно.
Мені шкода.
Дякую.
Будь ласка.
Слухай… Сходимо кудись увечері?
Залюбки.
Так?
Гаразд.
Вдягни щось гарне.
Я не… нещасна.
Усе добре, я не маю права бути нещасливою, я…
У мене фантастичне життя. Прекрасна робота, є гроші, сім'я.
Кожен має право бути нещасливим.
Так. Мабуть.
Бажаєте ще чогось?
Ні, дякую.
Еем… нікому не розкажеш?
Нікому.
Це стосується Альби.
Що сталося?
Ну вона… сховала твій телефон серед одягу.
Вона завжди і до всього ревнує.
Так.
Тільки прошу тебе, не кажи їй.
Вона тебе любить… Не карай її за це.
Тобі ця сукня пасує більше, ніж мені.
Дуже личить.
Дарую.
Що?
Сукню.
Чесно?
Так!
Дякую.
Є бажання відірватися?
Тату?
Тату!
Мм? Мм?
У басейні жабка. ЇЇ треба виловити. Вона помре від хлору.
Так, вилови.
Не дотягуюся.
ПОВІДОМЛЕННЯ ВІД АКІ
Народ, це Естер.
Салют. Вітаю.
Салют.
Божечку, ти така прекрасна!
Дякую.
Оо…
Я Ембер. Ти тут на відпочинку?
Еем… Так.
І я у відпустці.
Я обожнюю Францію.
-Я теж. -Вона унікальна.
-Так. -Реально. А французи…
Тут усе так… так легко і просто. Ти згодна?
Може, куплю собі тут житло і… лишуся назавжди.
Так.
Бувай, Естер.
Бувай, Ембер.
Ну що? Танцювати?
Не хочу. Але ти йди.
-Точно не хочеш? -Так. Так.
Ходімо танцювати.
Ні, дякую.
Чому?
А що це?
Це мескаль-тонік.
Яка гидота.
Я знаю.
А ти…
А звідки ти приїхала?
Ее, Франкфурт, Німеччина.
Клас.
Так, клас.
Ми десь бачилися? У тебе знайоме обличчя.
Я б не забув.
Тут просто магічно.
Ембер, давай!
А ти?
О, я тут зачекаю. А ти йди.
Точно?
Так, я не хочу.
Чому?
Естер! Іди до нас! Вода так освіжає!
Ходімо.
Гаразд, добре.
Страшно. Страшно.
Я з тобою.
Естер, заходь!
Крок за кроком.
Гаразд… Гаразд.
Це я.
У готелі була тітка. Із повною валізою кремів.
Крем для ніг, для рук, для обличчя, для шкіри навколо очей і для сідниць.
Крем для дупи?
Так, і крем для дупи, реально.
Де ви були?
Трохи прогулялися.
Мені потрібен новий мотик.
І який мадам хоче?
«Ямаху» YZ250F.
Розмріялася. Але я б тобі віддав.
Мм… Смакота.
Свіжішого м'яса не знайдеш.
Мм.
А де Ембер?
Пішла.
Я багато років не почувалася такою вільною.
«Старий світ помирає. А новий щосили намагається з'явитися.
Зараз час чудовиськ».
Чиї слова?
Антоніо Ґрамші.
Ти читала Ґрамші?
Звісно ж ні, я ж покоївка.
Ти прикольна.
Ми зайшли попрощатися. Де твій тато?
Не знаю.
Альбо, це важливо.
Нам треба поговорити. Скажи, хай зателефонує, гаразд?
Він зробив щось погане?
Нам треба йти.
Хай передзвонить мені.
Скажу чесно, з нею іноді так важко.
Вона жорстка, егоцентрична.
Зосереджена на собі.
І бляха я втомився бути грушею для биття.
Я… Знаєш, я роблю все, що від мене залежить.
Весь час… намагаюся все контролювати, завжди.
Я бачу.
Так?
Джоне, ви дуже розумний і сильний чоловік.
Нікому не дозволяйте вас знецінювати.
Естер без вас не зможе.
Ні, не…
Дякую. Дякую.
Теодора рилася у твоїх речах… Вона взяла твою білизну…
Рожеву з білим мереживом.
Що? Нащо? Нащо їй моя білизна?
Теодора тобі ж нічого поганого не зробила… Не намовляй на неї.
Я не брешу. Як вона.
Сонечко…
Нещодавно заходив Акі.
Розкажи, що сталося.
Та нічого.
Що з тією публікацією?
Нічого!
Не бреши, Джоне!
Досить.
Я… Я підробив результати дослідження, і мене хочуть звільнити.
То була помилка.
Що?
Мені вже дихати важко від напруги… Естер…
Знаєш, яка найгірша проблема? Ти в мене не віриш.
Ти захоплена своїм успіхом, собою…
Ти не поважаєш мене. Нас.
І я теж почав сумніватися в собі. І запоров власну роботу, чорт забирай!
Мгм?
Це я.
Привіт.
Я приготувала свіжий лимонад.
Дякую. Мені приємно. Дякую.
Він марить тобою.
Можна тут поспати?
Ні, іди до мами.
М-м.
Альбо, щезни.
Я розкажу свій фокус.
І яка мені з того радість? Я і так знаю, в чому прикол. Усі знають.
Альбо, я ж сказав, щезни! Чорт, іди звідси.
Я радий, що ти подзвонила.
Дуже радий.
Точно хочеш із нами?
Так.
А де мама?
Їй треба побути самій… Напевне… Завтра моя черга.
Мм?
Теодоро, прошу, сідай, випий із нами кави. Мм.
Дякую.
Альбо, ти виспалася?
Де твоя жабка?
Мені не можна тримати жабку.
Чому?
Жабі не місце в будинку.
Альбо, знайдемо щось краще.
Мені дзвонила подруга, питала, чи можна їй приїхати до мене.
Тож… Джоне, ви не проти?
Ні… Не проти.
Дякую.
Можна мені кави, будь ласка.
Авжеж.
Дурень. Покидьок. Курва.
А ця чого приїхала?
«Люба Коро, будь ласка, заїдь до Джона і дітей.
Мене певний час не буде. Прошу не хвилюватися».
В сенсі? Що це означає? Вона не повернеться?
Ні, ні, синку, повернеться. Їй зараз треба побути трохи на самоті, і це
нормально. Це…лише…
А її довго не буде?
Кілька днів, гадаю. Іноді… нам… треба побути… на відстані від усього.
І це справді нормально.
Мм?
Це, ее… це нормально.
Акі намагався додзвонитись тобі.
Я знаю.
Чи є правда в тій історії?
Не тут.
А ця дівуля вже як член вашої родини, ти помітив?
-Ні… -Вона поводиться не як хатня робітниця.
Коро…
Це насторожує… Це небезпечно.
Я можу переночувати. Розрадити.
Ні, не треба… Припини, не тут. Серйозно. Будь ласка. Я серйозно. Коро, припини.
Припини. Не тут.
Мм.
Альбо? Ти ще не спиш?
Я вже засинаю.
Добраніч, Альбо.
Добраніч.
ГАРРІ ПОТТЕР
Яка частина?
Шоста.
Ти швидко читаєш.
Ще погладь.
Що ти робиш?
Вибач, я… я-я просто вирішив зайти до тебе.
Годі тобі. Відвали.
Що ти робиш?
Чорт, ти налякав мене.
Вибач.
Що це таке?
Це, еем… це м'ясо. Залишки.
А навіщо тобі стільки м'яса?
Та не знаю. Ее, для барбекю… і не лише.
Його треба заморозити, бо зіпсується.
Як на мене, вже зіпсувалося.
Яка гидота.
-Це я. -Салют.
Вибачте, Джоне. Не хотіла вас турбувати.
Нас із друзями запросили на день народження.
Не хочете з нами?
Ні. Я… я краще… Я краще лишуся.
Як хочете.
Тату!
Тату! Я хочу тобі щось показати.
Ну що?
Ні, ні, ні, тільки не тут. Дай, будь ласка.
Альбо, це небезпечно. Тому віддай.
Це ж моє.
Потім, гаразд?
Ходімо в інше місце.
Чому? В Естель день народження.
Не той настрій.
Тобі сподобається, обіцяю… Ходімо. Allez.
Ні, ні. А ти відпочиваєш із друзями чи…
Ні, я у відпустці із чоловіком. І з дітьми.
О.
-О. У тебе є діти? -Так, двоє. А в тебе?
То ти мама?
Ага.
А я… я не маю дітей.
Не скажу, що не люблю їх, просто зараз…
Я вважаю, що і без дитини можна бути щасливим.
Мм. Мгм.
А з дітьми треба дивись мультфільми.
На тих спиногризів усі гроші витратиш.
І вже не до подорожей. І це тільки початок.
-З часом вони тебе просто з'їдять… -Звідки ти знаєш Естель?
Га?
Естель. Звідки ти її знаєш?
О, вона… працює в готелі на барі… І робить класні коктейлі.
В якому готелі?
«Ла Фонтен». Ее, здається, і він там працює.
От чорт… Я вже піду. У батька день народження.
Сімейне свято. Кошмар.
Радий знайомству, Еллен.
-Естер. -Естер… Бувай.
Джоне, передзвони.
Я їду додому.
Я… я їду додому.
Усе гаразд?
Так. Так.
А де тут ванна?
Еем… À gauche… Ліворуч.
Ясно. Дякую.
От бляха.
Куди зібралась?
Я йду додому.
Пропусти.
Я думала, ми подруги.
Я не була твоєю… подругою.
І вашою служницею не була.
Ви з самого початку нас недооцінили.
Це зупинить кров.
Отак…
У вас високі паркани.
Та ваш ідеальний світ не може існувати окремо від нашого.
Ви більше не в безпеці.
Від нас не сховатися.
Тому що нас багато.
А вас — меншість.
Віддай. Віддай.
Теодоро… Теодоро!
Що тут коїться?
Еем… Вибачте, Джоне. Не хотіли вас розбудити.
Ми просто купались.
Треба питати мене. Ясно? І прибери тут.
Завтра тут буде бездоганно чисто.
Гаразд.
Ходімо!
Вперед.
Назад у водичку.
Чому ти їдеш?
Вижени їх.
Джоне.
Я ж казала… Ці тварюки як чума.
Альбо… Альбо.