[Downloaded From BollyFlix]
Я запланував стільки цікавого.
Що саме?
Маю шість пістолетів «Нерф».
Цей вечір буде дуже напруженим. Тож, може…
-Краще без пістолетів «Нерф»? -Мабуть, так.
-Будете вдвох проти нас двох? -Так.
Гаразд.
Якщо сьогодні обереш когось іншого, я тебе вб'ю.
-Будь обережною. -Відкушу члена.
-Що? -Може, сподобається.
Хай найкращий…
Доме, подай свою руку.
-Ми почали. -Неповага.
-Я хотів спокійно… -Точно.
-Ні, гра почалася. -Починаймо.
Боже, їй так пощастило.
Ми маємо зупинити Джорджію!
Дом вибуває!
Невдахи!
-Вони перемогли. -Епічна гра.
-Класна штука. -Ми боролися.
-Ми перемогли. -Обоє влучили мені в обличчя.
Хочете зіграти?
-Ні. -Ви казали, що це боляче.
-Було боляче. -Як у пейнтболі.
Червона…
-Боже. -Пробач!
-Тільки не груди! -Майже в сосок.
Таки відкладу це.
-Навіть сподобалося. -Брешеш.
ДРУГА ПОЛОВИНКА
Ходи, скажемо всім?
Зробімо це.
Нічого не знаємо.
Зачекаємо й побачимо.
Думаю, підемо ми з Деміаном.
-Скажімо так. -Зачекаймо.
-Вони повертаються. -Обоє тут.
Повернулися.
-Як ви, друзі? -Привіт.
З поверненням.
Обоє повернулися. Вілл не йде на побачення.
Привіт, друзі. Отже, кожен з нас обирав окремо.
Я обрав першим Дома, він піде на побачення.
Я так і знала. Саме збиралася тобі це сказати.
-Гаразд… -Це знущання якесь чи що?
Дивно.
Ми з Джорджією дуже зблизилися.
Усі знають, моє серце належить Джорджії.
Вілл кожен раз підставляє мене й зраджує.
Ми помирилися,
і що далі робить Вілл?
Відправляє мене на побачення.
А на друге побачення
обрали Франческу.
Чорт.
Добре.
Усі шоковані, я не виключення.
Ти спокійно до цього ставишся,
доки не станеться.
Відчуваю почуття Дома.
Якого біса?
-Насолоджуйся. -Дякую.
Мене хвилює ця ситуація.
-Це перевірка. -Так.
Нехай справді спробує,
якщо їй сподобається хтось інший,
я буду рухатися далі.
-Франческа розглядає варіанти. -І ти так зроби.
-Тепер твоя черга. Їх тут немає. -Маєш шанс.
Хочеш бути найкращим для Франчески?
Тоді маєш пережити таку ситуацію.
Джої не був би таким, яким є,
якби не пережив те, що я влаштувала.
І я пережила різні спокуси. Це зробило нас сильнішими.
Ми б не були разом без цього.
Маєш можливість зрозуміти, що справді відчуваєш до неї.
Це правда. Усе відбувається не просто так.
Я рада, що йду на побачення.
Шокована, що так сталося.
На побаченні я не буду думати про Деміана.
Зосереджуся на побаченні, і сподіваюся, що мною зацікавляться.
Я так хвилююся.
Привіт.
Не може бути. Ти серйозно?
-Привіт. -Привіт.
Боже мій. Привіт.
ЕББІ «ДВАДЦЯТЬ З ЧИМОСЬ: СПЕЦВИПУСК»
Я Еббі з «Двадцять з чимось: Остін».
Думаю, мене можна назвати непередбачуваною.
Я трохи імпульсивна, звісно.
Уперед!
Уперед, Еббі!
Уперед!
Краще тримайся!
Добре.
Я бісексуалка, але не дуже про це говорю.
Не знаю, чи варто так шокувати інших.
Чорт, я така самотня.
Я хотіла побути самотньою, щоб розібратися в собі.
Ніколи не будеш повністю готовим знайти свою половинку,
але я хочу знайти ту саму людину.
-Найкращий розвиток подій. -Так?
-Сто відсотків. Так. Ого. -Гаразд, добре.
Я відкрита до зустрічань з чоловіками та жінками.
Звикла бути з чоловіками, але повністю відкрита.
Я б хотіла краще пізнати цю свою сторону
й відчути це.
-Будьмо. -Будьмо.
Якщо мені хтось подобається, тоді буду добиватися.
Я не брехатиму. Я можу бути божевільною.
Подобаєшся.
-Я бачила твоє шоу. -Так?
-Найкраща. -Добре.
Слідкую за тобою з першого сезону.
-Дійсно? -Так. Не знаю.
Ти не терпіла неповагу до себе.
Щаслива, що зраділа мені. Я переживала.
-Наче сон. -Справді?
-Так. На 100%. -Добре.
Я б ніколи…
Ти в житті ще краща, ніж в інстаграмі.
-Дивно. Ти наче відфотошоплена. -Ти гаряча…
-Намагаюся не витріщатися. -Знаю. Я теж.
Усе гаразд. Тобто, я вдягла це, щоб був ефект пуш-апу.
Чому ти прийшла сюди?
Була одружена десь п'ять років,
минуло півтора року, як ми розлучилися, тож…
-Відчуваю, що готова до нових стосунків. -Так.
Я була з хлопцем,
але чим старшою стаю, тим більше розумію, що мене приваблюють жінки.
Коли зрозуміла, що тобі подобаються дівчата?
-В юності. -Так.
Я була дуже релігійною.
-Ходила до приватної християнської школи. -Я до католицької.
-Справді? Так. -Так.
-Церква щонеділі та щопонеділка. -І щосереди.
І щосереди. І в середу вранці. Так.
З юності знала. Думала:
«Щось не так. Це не нормально».
Теж так думала. «Не звертатиму уваги на ці почуття».
-Теж. «Збережу таємницю». -Точно.
Коли я подорослішала, то зрозуміла: «Ні. Це все по-справжньому».
А ти?
Я прийшла сюди відкрита до всього. Ідеально було б знайти половинку.
-Отже, зараз я із Деміаном. -Так.
-З «Любов сліпа»? -Так.
Як успіхи?
-Тобто, очевидно, не дуже. -Ти ж тут.
-Якби було добре… -Звісно.
-Я б не була тут. -Справедливо. Добре.
Я рада, що Еббі хоче пізнати мене.
Знаю, буває дуже важко зробити «камінг-аут»,
не говорити про свою орієнтацію при родині.
Отже, нас однаково виховали.
У нас однакове сімейне походження, що дуже важливо для мене.
І вона така гарна в сукні.
Я намагаюся бути поважною і не витріщатися на неї, але це важко.
-Думаю, порозуміємося. -Я теж. Було таке відчуття.
Якби я потенційно обрала тебе своєю половинкою,
що б ти відчувала?
Ти знаєш мою відповідь. Очевидно.
-Гаразд. -Рішуче «так».
Добре.
-Усе добре? -Так, усе гаразд.
Іноді буває важко зрозуміти, що тут взагалі коїться.
Розумієш?
-Це якийсь дурдом для нас. -Так.
Єдине питання,
чому Дома відправили на ще одне побачення?
І якщо обирала Інес, чому ж так?
Бо вони з Інес дуже близькі.
Вони багато говорять. Ти бачив.
Ти невпевнена, що в них коїться?
-Ні, але… -Зовсім?
Раніше не думала про це, але тепер вважаю, що там щось є.
У романтичному плані?
Не знаю.
Звісно, неприємно те, що Дом іде на побачення.
Коли вперше пішов на побачення,
я відчувала впевненість, що він повернеться до мене.
Але сьогодні інше відчуття,
Інес контролювала це.
Гадаю, у неї був прихований мотив.
Я дуже дбаю про нього, сподіваюся, не підведе.
Може, треба поговорити з ним про це, коли він повернеться.
Я гадки не маю, чому йду на побачення.
Я дав усім зрозуміти, що щасливий з Джорджією.
На цьому побаченні теж буду чесним, як завжди.
Вона цього не заслужила, тому зроблю все, щоб досягла успіху.
-Привіт, як справи? -Привіт, як ти?
Я Дом.
-Даймонд. Рада знайомству. -Навзаєм, Даймонд.
Привіт, мене звати Даймонд,
і, може, ви пам'ятаєте мене з шоу «Любов сліпа».
Я заручилася, але все пішло не за планом.
-Змусив повірити, що я тобі подобаюсь. -Я тебе не поважаю?
-Поважаю. Ти не та сама. -Ні. Я повернула каблучку.
Та мені плювати на каблучку.
До біса її.
Я сподіваюся знайти кохання.
Справді сподіваюся.
А якщо не вийде, то до біса її.
Чому ти захотіла прийти на це шоу?
Хотіла чогось іншого.
Хочу, щоб хтось дізнався, яка я насправді.
Здається, хлопців приваблює лише мій зовнішній вигляд.
-Точно. -А не те, хто я така.
-Думаю, я крута дівчина. Я так гадаю. -Так.
З якого ти шоу?
Я з «Крота».
Тож я трохи схожий на Тома Круза.
-Гаразд, Томе Крузе. -Навіть трохи на Індіана Джонса.
Тоді мій супергерой.
-Розкажи про себе. -Я була танцівницею.
-Добре. -Не стриптизерка.
Ні. Гадаєш, відразу подумав найгірше?
Деякі так роблять.
-Я танцював, коли був у школі. -Але не ти.
Багато чого вмію робити. Я всебічно розвинений.
Вибач, я тебе вже боюся.
Гаразд. Почекай,
перш ніж ми повернемося додому. Я маю тобі дещо розповісти.
Скажу прямо, я не мав бути на цьому побаченні.
-Зі мною? Чому? -Так.
Зараз я поєднаний з жінкою, на ім'я Джорджія.
Усі вдома знають,
що це вже друге побачення, хоч я і з Джорджією.
Я цього не хотів.
Я не знаю, навіщо мене відправили на побачення.
Нечесно щодо тебе,
ти заслуговуєш на кохання, як інші.
-Так. Кому? -Моє серце належить Джорджії.
-Джорджії? -Так.
Гаразд. Дякую, що розповів.
-Дякую. Я просто… -Чесно, це сміливо.
Запропоную таку стратегію тобі.
Фліртуй з Деміаном.
Як ми з Джорджією далі переможемо, скажеш свій тип,
і в залі засідань оберемо тобі хлопця, щоб усе виправити.
Подобається.
Думаю, хтось хоче зачепити Дома.
Думаю, Дому краще бути обережним, бо вони чітко налаштовані зачепити його.
Сподіваюся, наміри Дома такі, якими він їх описує.
Не дізнаюся, доки не потраплю в дім і не побачу людей.
Дуже хочу побувати в домі, добре провести час,
познайомитися з новими людьми й випити.
Чорт, я так хочу пити.
-Мені сподобалося, я рада, що ти прийшов. -Так. Я теж.
Гадаєш, я заважаю тобі дізнаватися інших краще?
Ні.
Хотіла переконатися, я ж твоя дівчина.
Розумієш, про що я?
Ти знаєш, що мене ніхто не цікавить.
Якби було навпаки, я би повідомив.
Просто переконалася, бо твоє щастя для мене важливе.
Не хочу просто тебе обмежувати.
Як і твоє, але сьогодні
стільки дивного відбувається,
ніхто не очікував, що на побачення підуть саме ці двоє.
Як заговорили про це,
хотіла запитати…
Знаю, тебе влаштовує моя орієнтація.
Підтримуєш мене.
Обожнюю те, що ти приймаєш це.
Так.
Що б твоя сім'я подумала про зустрічання з бісексуалкою?
Їм начхати.
Нас виховували однаково,
але батькам спочатку було важко.
Мої батьки сміються, коли кажу їм, що дружина має бути бісексуальною,
а вони такі: «Ти хворий вилупок». І сміються.
Тебе лякає те,
що минулий раз я була закохана в жінку?
Ні.
Зустрічалася з хлопцями, яких турбувала моя орієнтація,
і не хотіли бути зі мною.
-Чорт, це їхня проблема. -Я згодна. Так.
Думаю, для мене теж важливо те,
що як я нарешті одружуся з чоловіком,
я не стану гетеросексуальною. Я досі бі.
Змиритися зі своєю орієнтацію
мені було надзвичайно важко.
Страшно було розповісти батькам.
Мені було 13 років.
-Так. -Розумієш? Це було важко.
Я і так була дивна, а тут ще й: «Я лесбіянка?»
-Так. -Це було жахливо, розумієш?
Закохатися в дівчину було жахливо.
Як була на публіці з дівчиною, до мене ставилися по-іншому.
Але це все зробило мене такою, якою я є.
Боюся, якщо я вийду заміж за чоловіка,
моя орієнтація втратить силу,
бо в мене гетеросексуальні стосунки.
Приймаю тебе такою.
-Ти така, яка є. -Я знаю.
Ти, мабуть, перший,
хто підтримав мене, а не намагався подавити.
-Аби ти була щаслива. -Знаю.
Звісно, я хочу, щоб усе вийшло,
але ти маєш жити заради себе й робити те, що хочеш для себе,
якщо когось це не влаштовує,
то це їхня проблема, чорт забирай.
Нехай ідуть до дупи. Ось таке відчуваю. Вибач.
Зараз 2022 рік, люди мають припинити бути такими ненависниками.
Відчуваю, що ти ідеально створений саме для мене.
Можеш приводити жінок додому, коли захочеш.
Припини.
Ти знаєш, який тип Дома?
Мабуть, Інес.
Справді?
Я знаю, що Дом повернеться, і буде…
Відразу підійде до тебе й поцілує.
Так, я знаю, що Дом дуже вірний хлопець.
Не знаю, чи заслуговує якась жінка на тебе.
Боже, яке гарне волосся.
Аж хочу…
-Будьмо, друзі. -Будьмо.
-Будьмо!
Улаштуємо цікавий вечір?
У всіх є коктейлі? Повернемося на диван?
-Мені подобається. Дуже. -Справді?
Мабуть, це найдовший вечір усіх часів.
Якого біса вони роблять? Мусив це сказати.
Мовляв: «Ну ж бо, де ви?»
Як ти?
Ти прекрасна.
-Рада тебе бачити. -Ось вона!
Боже мій!
Як усе пройшло?
Це було чудове побачення.
Боже мій.
Привіт!
Рада тебе бачити.
Я не винен.
-Так, знаю. Я теж сумувала. -Я сумував за тобою.
Вип'ємо.
-Будьмо. -Вітаю, Даймонд.
-Так!
Будьмо.
-Щоб залишилася тут. -Точно.
Як зайшли з Домом у дім, усі були такі привітні.
Усі були щирі. Казали: «Даймонд, дівчинко!»
Подумала: «Знаю половину цих людей». Буквально.
-Як справи? -Привіт, чоловіче.
-Ось вона. -Овва.
-Привіт. -Даймонд!
-Чорт! -Привіт, дівчинко.
-Так схоже на неї. -Мило.
-Еббі дуже весела, мила. -Так. Не здивований.
-Вона гучна. -Так, я чув.
Чесно кажучи, мені не весело.
Тобто я вклав у Франческу свій час.
-Привіт. -З поверненням.
Дякую.
Вона прийшла дуже щасливою,
мене це трохи засмутило.
Поставив своє серце на кін, цікаво,
що буде далі.
Це буде довга й весела ніч.
Дідько.
Будьмо.
Будьмо, вухані.
-Як справи, друзі? -Гей!
Привіт.
Як ви?
Фантастично.
-Еббі. По-перше, вітаю. -Так.
Як побачення?
Краще й не могло бути.
Даймонд, радий знову бачити. Як побачення? Добре провели час?
Було круто.
Гаразд, друзі, сьогодні вільні шість номерів.
Чорт забирай.
Хто залишиться без партнера наприкінці вечора,
повинен піти звідси сам.
Отже, вип'ємо за те, щоб знайшли свою половинку.
Тож я вже втомився ходити на побачення.
Цей дім зводить мене з розуму.
Це зводить тебе з розуму?
Мені довелося пережити два твоїх побачення.
Я не хочу на них іти.
Відчуваю стрес, бігаю навколо дому, думаю.
-Відчувала стрес, коли мене не було? -Так.
Так. Спитай у Хлої.
Теж мав стрес. Думав: «Що відбувається в домі?»
-Справді? -Так.
Розкажи про побачення, мені цікаво.
Вона наче чудова.
Я чесно розповів їй усе, що сталося.
Вона оцінила це,
але шкода, що мене постійно відправляють на побачення до прекрасних жінок.
Я так і казала.
-І це несправедливо. -Це так несправедливо.
У мене є до тебе питання.
Я не знала, наскільки ви з Домом близькі.
Подобається?
Не знаю.
Що ти, у біса, робиш?
Це була дружба, бо він був закоханий у Франческу.
-А я в Шейна. -Але тепер він не кохає Франческу.
Але є Джорджія.
Ми всі тут експериментуємо та розбираємося.
Це не відпочинок для пар. Ми шукаємо свою половинку.
-Знаю… -Він може бути твоєю парою.
Скажімо відверто, Дом сказав, що був закоханий у Франческу,
але тепер щасливий з Джорджією?
Не треба бути довбаним екстрасенсом чи божевільною свахою,
щоб сказати, це не спрацює. Хто знає, що може статися?
Тож, як її подруга, я скажу, щоб вона добивалася бажаного.
Знаю лише те, що як є одна людина, за якою плакатиму й плакатиму,
заради якої не захочу покидати цей дім,
то це Дом.
Так, бо коли він збирався йти, я теж була готова піти.
-І коли я збиралася піти… -То що думаєш?
Якщо я йому скажу це… це буде найбільше викриття, яке я…
-І що? -Не хочу втратити його.
Це так ризиковано й…
Яка різниця? Слухай, кохання не має бути легким.
Ідеальна людина стане перешкодою.
Треба вийти із зони комфорту.
Це 100% не моя зона комфорту.
-Я навіть не знаю, чи це кохання. -Так спробуй. Спробуй.
Може, це просто дружба.
Поговори з ним.
Кажу тобі, бачу як він на тебе дивиться
з обожнюванням.
Він поставив мені десять із десяти за поцілунок.
-Було ніяково… -Десять з десяти — не випадковість.
Дом — хороший хлопець. Не відмовить,
бо, гадаю, відчуває те саме.
Він закоханий у Джорджію.
Але це просто втішення.
Ти тут із самого початку. Увесь час була поряд.
-Настав твій час. -Так, я була.
Постійно не складалося з хлопцями…
А якщо той самий був тут увесь час?
А ти надто боїшся?
Усі тебе люблять і підтримують. Тобі просто не пре.
-Час налагоджувати свою історію. -Що таке «не пре»?
Тобто не щастить.
-Ти заслуговуєш на любов. -Не пре так не пре.
Можу сказати, не пре по повній програмі.
Заслуговуєш на любов.
-Якщо підеш додому сьогодні… -Мені страшно. Наче…
Як підеш додому й не скажеш про почуття,
чесно кажу, будеш шкодувати про це все життя.
Я не хочу бути розлучницею.
Ні. Послухай, тобі нічого втрачати.
Можеш покинути сьогодні шоу.
Ти маєш спробувати.
Принаймні вийдеш
сильною сучкою, але не слабачкою.
Як підеш додому й не скажеш йому нічого, ти слабка.
-Я не слабка сучка. -Точно. Будь сильною.
-Я сильна сучка. -Ти сильна.
-Прийшла знайти кохання. -Кохання…
Не підеш звідси одна.
Так.
-Так-так-так! -Так-так-так!
-У тебе вийде. -Поговорю з Джорджією.
-Ні. Не потрібно. -Ні.
Говори з Домом. Не дозволю злякатися.
Відхопи його собі.
Ти прийшла знайти кохання.
Каріселль змушує поставити під сумнів мої стосунки з Домом,
і це, мабуть, найважче, що я маю зробити,
сказати, що він мені не байдужий,
адже тут така розмита межа, коли ти так сильно любиш когось
і не розумієш, чи це дружба, чи щось більше.
Гадки не маю.
Доме, я не знаю, як це сказати.
Але наче…
-Що? -Я говорила з Каріселль.
І вона запитала, хто мені не байдужий у цьому будинку?
І я сказала: «Люблю тут лише одну людину».
Що?
Я знаю, що ми друзі, і…
Я не знаю, чи це кохання, чи ні…
бо я не хочу…
Що, у біса, відбувається?
Доме, я знаю, що це важко.
-Що там відбувається? -Що? Де?
На вигляд дуже драматично.
Відзеркалюємо одне одного.
Ми все віддавалися повністю іншим людям,
але чи були вони тими самими, не знаю.
Не знаю.
Ти знаєш, що я дбаю про тебе.
Шкода, що ти не сказала цього раніше. Розумієш?
Каріселль прийшла до мене, я сказала їй:
«Мені сумно через те, що важко покидати деяких людей».
Вона запитала: «Кого?» Я подумала: «Дома».
Я найбільше турбуюся про тебе.
Доме…
Я маю з дечим розібратися сьогодні.
-Знаю. Просто… -Знаєш?
Піду подихаю свіжим повітрям.
Знаю, що ми надворі, і це не має сенсу.
-Тобто… Мені потрібно… -Інес, іди сюди.
-Я знаю. -Ти псуєш мить.
Просто не хочу бути з тим, кому не довіряю,
кого, чорт забирай, не люблю…
на кого начхати, щось таке.
-Яка там атмосфера. -Жахлива.
Так дивно, хотіла з кимось поговорити.
-Але по них видно, що… -З ким хочеш поговорити? Я можу…
Я говорю зараз з тим, з ким хочу.
-ЗІ мною? Іди сюди. -Так.
-Я теж так казав. -Так. Чому ти самотній?
Торік я вирішив знятися у «Кроті»,
це був найкращий досвід у житті,
робили божевільні речі.
Гаразд, ти божевільний. Мені подобається.
Я збирався сказати: «Чорт, вона вже дізналася».
Він божевільний.
А ти де була?
«Любов сліпа». Не знайшла кохання, тому я тут.
-Надіюся. -Була заручена.
Твій чоловік сказав би: «Хто цей хлопець?»
Прийшов би по тебе.
Ні, не зробив би так, бо ти…
Ти б надер йому дупу.
Ти це чула?
Вілл підходить по всім критеріям.
Він високий. Гарний.
Він у формі.
Так. І дуже милий.
Я хочу побачити, до чого це призведе.
Я ще не можу зайняти весь твій час.
-Ні, усе гаразд. Круто. -Сподіваюся на більшість.
Мені добре. Тож без нарікань.
-Ходи? Так. -Так. До тікі-бару?
Про що ти говорив з Інес?
Каріселль переконала Інес,
що в нас з нею може бути щось більше,
і вмовила її поговорити зі мною.
Мені дуже важко. Я не брехатиму.
І Хлої це знає.
Ми дуже близькі подруги.
Не знаю, що коїться,
і мене це дратує, бо я люблю Інес,
але в чому проблема?
Я не розумію. Це до біса дратує,
навіть вибішує мене, бо я до неї добре ставилася.
Я не бачу…
Не знаю, що я зробила, але це дуже дратує.
Я не така людина…
-Не засмучуйся. -Але ж ти не винна.
Бачила, яка вона поряд з тобою.
Знаю, коли дівчині подобається хлопець.
-Я не дурна. -Так.
Вона кожних дві секунди дивиться тобі в очі.
Вона відвела тебе
й сказала те, чого не говорила нам.
Я ж її подруга.
Я весь час думала, що у вас з нею щось було.
Я намагаюся з цим боротися. Знаєш, як це важко?
Бачила, як вона тягнеться до тебе.
Ви танцюєте разом. Плаваєте поряд.
Я так себе не поводжу з іншими. Ти їй подобаєшся.
-Не знаю, що у вас відбувається. -Джорджіє, не…
-Це дуже важко. -Ти серйозно?
Це паскудно, адже я довіряла вам обом,
тепер не можу їй довіряти.
Слухай, так…
Не можу зараз слухати. Це занадто.
-Мені треба трохи пройтися. -Відпочинь.
Так. Поговоримо пізніше.
Ти неймовірна.
Дякую.
Я тебе підтримую. Ти мені подобаєшся.
У мене так швидко з'явилися почуття до тебе…
Бачу, що в нас може вийти щось прекрасне.
Ми прийшли сюди, щоб бути щасливими й знайти щастя.
Я очікував, що тебе відправлять на побачення.
-Дійсно? Я була шокована. -Так.
Ти кажеш: «Іноді мені здається, що я більше лесбіянка».
Мені подобається твоя чесність.
Гадаю, це прекрасно.
Це сексуально. Класно, що ти показуєш справжню себе.
У нас із Деміаном є дружній зв'язок
та сексуальний потяг.
Але я була на побаченні з гарною дівчиною, яка мене цікавить,
тож це дуже складне рішення.
Але досі відчуваю зв'язок між нами, я це чітко висловив.
Я поважаю тебе, тож…
Каріселль.
Мені дуже треба поговорити з Каріселль.
У мене не було можливості поговорити з нею сьогодні.
Так.
-Привіт. -Привіт.
Привіт, красуне.
-Глянь на наряд. Ось це наряд! -Що коїться?
-Глянь на себе. -Десять із десяти.
Маєш якісь плітки?
Не дуже. Мені цікаво, що там в інших.
-Джорджія засмучена. Як і Дом. -Не знаю.
Ти з ним дружиш? Хочеш дізнатися, чи все гаразд?
Не знаю.
Якщо хочеш, щоб я пішов, можеш попросити.
-Так. Можливо, так. -Так.
Це набагато краще, ніж спихати мене на Дома.
-Коротко кажучи, я сказала Інес… -Ні, усе добре.
Подобається Франческа, я цього не приховуватиму.
Та не знаю, наскільки вона чесна зі мною.
То вона зі мною, то відштовхує мене.
У мене вже змішані емоції,
у якийсь момент відчуваєш, що тебе розводять.
Тут стільки всього.
Деміан засмучений, Джорджія плаче, а Дом там сидить дується.
Хаотичний якийсь день.
Усі кричать і сердяться.
Мене турбує лише Джої, у тебе є дівчинка.
Надіюся, у вас усе добре.
Не мала змоги поговорити з нею після повернення.
Тобі подобається Еббі більше за Деміана?
-Круте побачення було. -Добре.
Як ковток свіжого повітря.
Я маю тобі подобатися більше.
Бо я досі ревнива сучка.
Звісно, я хочу поєднатися з Еббі.
Я тут помираю з нудьги.
Навіть не хочу тут бути.
Я хочу знайти її, поговорити,
сумую за нею, не знаю, що робить,
сподіваюся, ніхто не заграє до неї.
-Як справи, скаутко? -Привіт.
Як ти?
-Не знаю. Насолоджуюся атмосферою. -Блакитноока пані.
Ти теж. Не клей дурня.
-Мої змінюються. -Та ну.
Бувають зелені, іноді сині.
Робиш, як та біла дівчина, яка каже: «Мої очі змінюють колір»?
Серйозно. Іноді блакитні, іноді зелені. Насиченіший колір, ніж у тебе.
Вони моторошні, супер світлі…
Якого вони кольору?
Яскраві. Не знаю.
-Якого кольору? -Їх багато. Моторошно.
-Не дивися в очі. -Точно.
Хоч і зосереджуюся на покращенні стосунків з Хлої,
зрештою, вона не зможе посадити мене в клітку.
Я знайомлюся з усіма,
раптом моя половинка зараз в іншій парі,
маю з'ясувати це.
Спробую, що пропонує світ.
-Не знаю про тести. -Це занадто.
«Якого кольору очі?» Синьо-зелені.
Це проблема. Усе гаразд?
-Важко. -Мені так шкода.
-Треба поговорити з людьми. -На терапії.
Мені потрібен час, це занадто для мене.
Я знаю.
Сьогодні емоційний день.
-Така лажа. -Я знаю.
Відчуття, коли ти комусь подобаєшся.
За цим стоять інші люди. Вони цього добиваються.
Щоб ти злилася на нього,
щоб розлучити вас.
Хто щасливий? Франческа.
Бо він покине дім, або ти, або не будете разом,
що завгодно.
З мене досить.
Ти про що?
-Ми покінчили з Франческою. -Що вона сказала?
Посеред розмови вона крикнула: «Каріселль, підійди сюди».
Потім каже: «Дом такий самотній. Поговориш з ним?»
Я такий: «Чому? Я ж з тобою говорю».
Кажу: «Як не хочеш, щоб був тут, так і скажи: "Іди геть"».
Я втомилася від усього цього!
Вибач, але який був великий план на сьогодні?
Чому ніхто не сказав правду про свої почуття?
Могла сказати мені про Дома.
Почуваюся дуже зрадженою.
Ні. Не варто.
-Ти не сказала. Дом не сказав. -Це було…
Як же мені соромно.
Я пішла з добрим наміром.
Джорджіє, клянуся, я не хотіла зробити щось погане
тобі чи Дому.
Я сказала Каріселль: «Спершу піду до Джорджії».
Вона наполягала: «Поговори з ним». Перепрошую. Пробач мені.
Не думаю, що хтось навмисне намагався когось розлучити.
Моя дівчина дбає про тебе, вона вважає,
що якщо ти щось відчуваєш,
треба це висловити.
Чому Каріселль лізе туди, куди не потрібно?
Пробач, але це нечесно.
Я не бачив, щоб хтось намагався змовитися проти тебе.
Я не згодна, іноді треба читати поміж рядків.
Ми тут заради божевільного експерименту:
з'ясувати, чи зможемо знайти кохання,
а також перевірити на міцність стосунки.
Розумію, люди мають почуття одне до одного,
але ж вони самі на це підписалися.
Ти щаслива.
Відчуваю, що…
Я була щаслива годину тому, а тепер ні.
Якийсь цирк, правда?
Поладнала з кимось?
Поки найкраще я ладнаю з Віллом.
-Хочу познайомитися з ним. -Уперед.
-Гадаю, варто. -Так.
-Пробачте. -Що таке?
Не перепрошуй.
Покажи, що хочеш поєднатися зі мною.
-Маю до тебе питання. -Яке?
Будеш моєю половинкою?
Боже, зачекай, це так несподівано, Джої.
Тут усі такі милі.
-Я так тебе люблю. -Теж тебе люблю.
Побачимося вранці.
-Сподіваюся. -Люблю тебе.
-Рада знайомству. -Навзаєм.
-Люблю тебе. -І я тебе. Усе гаразд?
-Добре, бро. -Гаразд.
Час спати, мила.
КАРІСЕЛЛЬ І ДЖОЇ
-Як ти? Як вечір? -Усе добре.
Хочу поговорити.
Що таке?
Нічого… Тож ось до чого ми прийшли.
Я казав з самого початку,
що поєднаюся з дівчиною, з якою ладнаю добре
та з якою мені весело.
Сьогодні це лише ти.
Якщо хочеш ще трохи побути тут
і познайомитися ближче…
-Розумієш? -Так.
Буду радий, як залишишся зі мною.
Овва. Дякую. Так, я залишуся.
-Підеш зі мною? -Так. Зробімо це.
ДАЙМОНД І ВІЛЛ
Сьогодні я обираю Даймонд,
бо вважаю, що вона повна радості та захвату,
такого не вистачало в домі.
Нарешті хтось дарує енергію,
яку сподівався отримати від інших жінок.
Я рада, що ти обрав мене.
Ти потрібна тут.
Усе гаразд?
Так. А в тебе?
Так. Мене приголомшило те, що сталося сьогодні.
У голові велике питання щодо тебе з Інес.
Я не брехатиму. Мені було боляче відчувати це,
я намагалася ігнорувати це як могла, але…
Як ти почуваєшся?
Я нервую.
-Ти нервуєш? -Так.
Чому?
Ти…
-Що? -Ти мені дуже подобаєшся.
-Ти мені теж. -Дуже подобаєшся.
Боже мій.
Не думала, що ти таке скажеш.
Ти мені справді подобаєшся…
Припини. Ти мене смішиш.
Не знаю. Ти робиш мене дуже щасливим,
і я такий чоловік, яким хочу бути, коли поруч з тобою.
Знаю, минуло небагато часу.
-Хочеш… -Боже, Доме.
-Хочеш бути моєю дівчиною? -Ти такий милий.
-Так, звісно. -Добре.
Іди сюди.
ПОЄДНАНІ
Я цього не очікувала.
-Ні? -Ні.
Прекрасне відчуття. Такого ще не було відколи я тут.
Це таке полегшення, бо хвилювався,
ніколи ще не просив когось стати моєю дівчиною.
Відчуття, наче я на вершині світу.
І я сподіваюся, що всі дадуть нам спокій.
Ходи.
Інес, хочеш поговорити?
Якщо Франчесці більше подобається Еббі,
тоді нехай пробує з нею. Отже, їй це потрібно.
Ого. Дякую, пане.
Це не означає, що я не шукатиму собі іншу.
Прийшов знайти зв'язок.
Як справи?
ІНЕС НАРАЗІ БЕЗ ПАРИ
-Багато чого відбувається. -Багато всього.
Що відбувається у Франчески й…
Вони поєднаються.
Так і має бути, глянь туди,
і боротися не буду.
Правда в тому, що я наче в колі,
де я віддаюся стосункам на 110, а то й на 150%.
У мене таке було що з Франческою, що з колишньою.
І врешті-решт, можливо, моя проблема в тому, що я сильно люблю.
Надто сильно, швидко закохуюся.
Даю людям більше, ніж вони можуть дати.
Я нічого не прошу взамін.
-Я така сама. -Тут ми схожі.
Ти маєш стільки чудових якостей, до яких має прагнути кожна жінка.
Чи відчуваю я зв'язок із Франческою і хочу бути з нею?
-Так. -Так.
Та не відчуваю взаємності.
Любов має йти від обох.
Я не можу судити
твої почуття до Франчески,
адже сама сумніваюся у своїх почуттях до Дома.
Інес, усвідом одну річ,
ти не повинна відчувати себе чиїмось варіантом, маєш бути пріоритетом.
Не дізнаємося, хто кому підходить,
поки не спробуємо.
Ти дуже вкладаєшся в стосунки.
Це для мене щось нове.
Мати людину, яка хоче зробити іншу щасливою.
Я не знаю, що буде далі,
але, Інес, ти поєднаєшся сьогодні зі мною?
Я з радістю поєднаюся з тобою.
-І я в це вірю. -Відчуваєш зв'язок зі мною?
ІНЕС І ДЕМІАН
Звісно, я відчуваю з тобою зв'язок.
У нас проблеми.
Боже, у нас проблеми.
Не знаю, що я відчуваю до Дома,
а ми з Деміаном вже поцілувалися.
Схоже на другий варіант,
але по факту, так і було.
Але я хочу спробувати.
-Я не хочу йти… Не поговоривши… -Усе гаразд. Ми не повинні.
Франческа не буде проти, теж хоче розібратися у всьому.
Ми всі щасливі.
Боже мій, Деміан щойно поєднався з Інес.
Не може бути.
Я шокована.
Прямо перед Франческою.
-Що це було? -Я спантеличена.
Я думала, що між Домом та Інес щось є,
а тут вона вже з Деміаном.
Чесно кажучи, якась лажа.
Чи зможе Деміан бути з нею, якщо я досі тут?
Схоже, він просто чекає на мене.
Хоча приділятиму всю увагу Еббі,
з Деміаном я ще не покінчила.
Потанцюємо на заході сонця?
Добре.
-Еббі… -Стань на коліно.
Або скажу «ні».
Я? Хочеш? Я стану.
-Хочеш бути моєю половинкою? -Попроси, я погоджуюся.
Це все, чого я хотіла.
-Добре. -Добре, круто.
ПОЄДНАНІ
ФРАНЧЕСКА Й ЕББІ
Величезне «так».
Дякую.
Величезне «так».
Цілуватися з нею неймовірно.
Краще, ніж я очікувала, а в мене великі очікування.
Вона просто першокласна.
Відведу тебе до себе.
Я за тобою хоч у пекло, моя королева.
Хлої, я маю з тобою поговорити.
Що?
Я обираю іншу… Я жартую.
Не роби так більше.
Я обираю тебе, щоб спати разом,
поєднатися, пообійматися, якщо ти не проти.
Я за.
Навколо нас відбувається справжній хаос, добре, що нас не зачіпає.
Нас не зачіпає.
НЕ ТУРБУВАТИ
Чудово.
А якби я сказала, що хочу спати окремо від тебе?
Я ліг би до тебе.
О, котра година? Треба спати.
Надто пізно.
Я така втомлена.
Ти така гарна зараз.
Справді?
Так і є, ти аж світишся.
Я дуже щаслива.
Як найввічливіше сказати: «Вимкни це кляте світло»?
ФРАНЧЕСКА Й ЕББІ
8 ДНІВ ДО ВИБОРУ ІДЕАЛЬНОЇ ПАРИ
Попа така соковита, хоча я не присідала…
Попа таки соковита.
-Що? -Ну це правда.
Люблю, коли хлопці пітніють.
Це так сексуально.
Коли вони такі мокрі.
Що це, у біса, таке?
У нього наче приступ.
Він схожий на дельфіна, який хапає ротом повітря…
на березі.
Він такий сексуальний. А ти як думаєш?
-Мітч? -Так.
Так, я кілька разів думав поцілуватися з ним.
Але, знаєте…
Чекай, а що там з Інес?
Це божевілля.
Так, божевілля.
Справжнє божевілля, чуваче.
Подобається?
З нею так спокійно, добре.
-Цілувалися? -Так.
Класно.
Як це сталося?
Це був один з тих глибоких моментів.
Як тобі поцілунок?
Було добре.
Йому зараз подобається Інес.
Саме це намагаюся зрозуміти. Подобається?
Досі хочеш Франческу.
-Так, Франческа ось там. -Яке було питання?
-Хочеш Франческу? -Так.
-Звісно. -Наскільки?
Надто сильно.
-Від одного до десяти? -Десять.
Я думаю, що найбільша особливість
наших з Франческою стосунків полягає в тому, що це нелегкі стосунки,
але нам весело разом.
Захоплює.
Завжди є щось новеньке.
Дбаю про Інес. Не знаю, чи щось вийде.
Але я також сподіваюся, що якомога швидше розберуся з Франческою.
Як плануєш рухатися наступні два дні?
Гадки не маю.
Щоразу робитиму те, що вважатиму за потрібне.
Але відчуваю, що тобі треба все обдумати.
У тобі борються демони.
-Сюди. -Так.
-Дивився, куди я рухаюся. -Два кроки праворуч.
Іди прямо туди.
Через кілька кроків будемо перед платформою.
-Я прямо тут. -Де ти? Говори.
-Гаразд, я тут говорю. -Мила, де саме?
Я залишу тебе тут.
-Добре? -Добре.
-Рухайся прямо. -Це перед. Бий сюди.
Чорт, де саме…
-Доброго ранку, друзі. -Так!
-Ви готові змагатися? -Так!
Я боюся темряви.
Сьогоднішній конкурс
спрямований на те, як ви спілкуєтеся як пара.
У сьогоднішній грі слухач проходитиме смугу перешкод із зав'язаними очима
під керівництвом свого партнера.
Слухачеві треба зібрати десять кубиків.
Кубики треба складати на платформі, що буде між ногами партнера.
Хто першим збере всі кубики,
виграє сьогоднішній конкурс і стане найбільш сумісною парою.
Перемога вже майже в наших руках.
Коли ви нова пара, у вас інший рівень упевненості,
що зможете виграти конкурс і потрапити в залу на наступний день.
Відчуваю, ми станемо еталоном.
Я не прийшла сюди бавитися.
Я це чув.
-Ви готові? -Так!
Я готова й підготовлена,
хочу контролювати залу.
Ніщо мене не зупинить, і я спробую перемогти.
Ну ж бо, Мітче, уперед.
Вибач, я захопився.
Мені здається, що зараз мають іти на побачення ті,
хто може знайти нову половинку.
Не варто витрачати побачення на тих,
хто йде, а потім повертається до своїх партнерів.
Хочу обрати тих, хто прийде.
Отже, я вкладуся по-максимуму,
щоб зібрати всі ці кубики.
Гаразд. На мій рахунок.
Один, два, три, почали!
Іди вперед, прямо. Ні, ліворуч.
Ліворуч.
Прямо, ні. Трохи праворуч.
Прямо. Так іди, Вілле.
Продовжуй іти.
Спочатку підеш у кінець,
проробиш шлях назад,
а далі тобі вже буде легше.
Ні-ні-ні. Не підіймай.
-Праворуч? -Продовжуй.
Система така: два кущі, один кущ.
Далі на десятьох інших кущах будуть маленькі кубики.
Моя стратегія — зробити так, щоб він зрозумів будову кущів.
Спробувати оптимізувати маршрут,
тоді вже бігти,
немає сенсу починати щось робити, не дізнавшись, куди йти.
-І тоді… Так, кубик там. -Молодець.
-Повернися. -Добре.
-Ось так. -Прямо тут.
Підійди ближче!
Гаразд, біжи.
Ось тут.
Повертайся!
Праворуч!
Позаду!
Прямо.
Я не чую тебе, усі кричать.
Я просто не чую її.
Не розумію, що коїться.
Швидше, ну ж бо. Швидше.
Еббі та Франческо, ви маєте пришвидшитися.
Праворуч, прямо за тобою.
Прямо там, зупинись. Чорт, я впустив одного.
Деміане, обережніше, чуваче.
-Ось так, молодчина. -Так.
-Мітче! -Іди ліворуч!
Прямо…
-З дороги! -Ні, Джорджіє.
-Праворуч! -Доме.
Схоже, Джорджія не на своїй частині.
-Ні, поклади назад. -Я не знаю, де я!
Ти ж ні разу не сказав: «Неправильна смуга».
Казав: «Поклади».
Ліворуч! Ні, Джорджіє, поклади назад!
Нащо мені його класти назад? У цьому ж вся суть.
-Бо це не наше. -Ти цього не казав.
-Праворуч, за тобою! -Якого біса?
Назад. Ні. Посередині. Так. Ні. Так.
Джої та Каріселль, підіймайте.
Праворуч. Так, з твого боку. Ось так. Молодець.
Праворуч. Ліворуч. Випрямися.
-Зараз. -Тут?
Так. Уперед. Ну ж бо.
Праворуч, Вілле.
Ось так. Повернися.
Я дивлюся навколо, усі так віддаються процесу.
Вони падають, розрізають ноги, біжать.
Еббі буквально ходить так, наче в неї весілля.
-Швидше. -Ну ж бо, Еббі.
Праворуч.
Але вона така мила, не можу на неї сердитися.
-Ми відстаємо? -Ну ж бо!
-Мила, ну ж бо! -Ліворуч. Прямо.
Лідирують Хлої та Мітчелл.
-Став. -Я впустив трохи, повертайся.
-Усе гаразд. Іди прямо. -Ні!
Ще один є. Біжи.
Мила, прощупуй шлях руками.
Іди знову праворуч. Обережно. Кущ. Обережно.
Бачу, Деміан просто йде напролом.
Не боявся зачепитися за кущ і впасти.
Нічого поганого в тому, щоб… Ну, звучить…
Мітчелл і Хлої, Деміан та Інес ідуть пліч-о-пліч.
Так. Повільніше. Повільніше.
Ні, зачекай, повільніше. Ні!
Ох, друзі, ви були так близько.
Іди прямо. Іди.
Зверху. Це наш останній кубик. Зверху.
-Ні. Хлої, ти один впустила. -Де він?
Знизу. Ліворуч.
-Ще один. Прямо. -Один впав під мотузку.
Один біля моїх ніг.
Ні-ні. Наверх.
Наверх. Так. Так. Ні.
Ми закінчили!
Трясця.
Боже мій!
Вітаємо Мітчелла та Хлої.
-Вибач. -Усе гаразд.
Ви виграли конкурс на сумісність,
отже ви найбільш сумісна пара сьогодні.
Номер один.
Побачимося в залі, де зможете поєднати двох нових холостяків
з двома людьми з менш сумісних пар
і відправити їх на побачення.
Мітч і Хлої перемогли. Хай ідуть на побачення.
-Підуть до зали засідань. -Хлої трохи божевільна. Але мила.
Але є ще Мітчелл, який просто створює хаос.
«Створю справжній хаос».
Тож наскільки добре в них вийде
поєднати інших людей?
Я б не довіряла їм у виборі нових холостяків, але доведеться.
У мене груди спітніли.
Та вони прекрасні.
Мітчелле та Хлої, ви виграли власне розкішне побачення.
Решта повертайтеся додому.
-Побачимося пізніше. -Уклонімося.
Ми рознесли всіх.
Просто ідеальний час для побачення.
Хочу з тобою поговорити. Заглибитися в це.
Як це нас об'єднає, то буде подвійна перемога.
Це було мило. Справді.
Усі такі злі.
-Це мило. Глянь. -Глянь на це.
-Усе гаразд? -Так. Усе добре.
-Як ти? -Чортики.
Моїй кістлявій дупі потрібна додаткова подушка.
Не віриться, що я вперше виграла конкурс.
Я, Хлої, уперше виграла конкурс.
І ми маємо повний контроль.
Я в захваті від побачення, але не знаю, чого очікувати.
Але хочу розібратися з Мітчеллом,
подивитися, чи щось вийде.
-Не вірю, що перемогли. -Я вірю.
Ти мене бачив? Я багато разів падала.
Як фокусувався на балансуванні,
ти падала через тюки сіна.
Я бігла з висунутою ногою вперед,
щоб як ударюся об тучки сіна…
-Щоб знала, де стрибати. -Що?
Тучки сіна. Що не так?
«Штучки з сіна».
Мітче!
Тюки сіна.
«Тюки сіна». Так.
Що тут у нас є? Що будемо робити
«Зробіть браслети з намистинок, що перед вами».
О, це так мило.
«Коли ти візуалізуєш свої мрії,
що ти бачиш?»
Прекрасна сім'я. Діти.
Коли ти хочеш дітей?
Бо секс до шлюбу — це табу.
Десь у 30, 31.
Це через років вісім чи дев'ять.
Витерпиш стільки?
-Я вмію терпіти. -Так.
Я б не прийшла сюди, Мітче, якби знала, що не витримаю.
-У цьому й річ. Серйозна річ. -Звісно, я була сексуально активною.
Не буду брехати, я поважаю це
і дуже сильно люблю тебе.
Проте це фізичні речі, і не знати своїх меж…
-Не знати… -Це важко.
Що робити, куди рухатися, чого торкатися.
Так.
А ти? Які твої мрії?
Багато дітей.
-Скільки? -Чотири або п'ять.
Я за. Згоден.
Звісно, я знаю, чого хочу…
і не боюся цього.
Знаєш що?
Не хочу ставити часові обмеження зі шлюбом.
Як і з дітьми.
-Коли буде, тоді буде. -Буде. Я з тобою.
Тому хочу переконатися, що я в пріоритеті свого партнера,
що можу бути в безпеці в цих стосунках.
Так.
Відчуваю, що треба відверто про все поговорити.
Я бачу, як ладнаєш з деякими дівчатами на віллі,
і як ми взаємодіємо.
Думаю, іноді виникає відчуття:
«Ми з Мітчеллом зараз разом,
бо я вже просто звикла?»
Або: «Чи ти сумніваєшся,
бо в будинку є деякі дівчата, з якими ти добре ладнаєш,
а зі мною в тебе такого немає?
Чи не відчуваєш подібного зі мною?»
Важке питання.
Скажу чесно, я не знаю.
Ти підходиш по критеріям.
У тебе є все, що я шукаю в дівчині: щире серце, неймовірна краса.
Припини.
У тебе тіло… Я буду шанобливим,
але в кожних стосунках, які я мав, щось мене стримувало.
Коли йдеться про стосунки,
я не докладаю достатньо зусиль, якщо чесно.
Бо я знаю, що молодий, ще не нагулявся.
Я мало з ким зустрічався, але щось таки мав з багатьма,
якщо це має сенс,
але щодо відданості, це не до мене.
Я розумію, що ти хочеш спробувати,
але я відчуваю тиск і навіть трохи провину.
Я просто хочу бути чесним…
Я не ставитиму когось вище своїх цілей.
Я зараз не шукаю стосунків.
Не можу повірити в те, що зараз чую.
Знаючи, що я відправила Шейна додому, щоб розібратися в цих стосунках,
мені зараз надто гірко.
Я піду на побачення з Шейном, якщо він буде на дошці.
Інакше, якщо Шейна не буде там, я просто піду додому.
ШЕЙН
Неочікуваний поворот подій.
-Що за… -Боже.
Вечірка!
Усе стало трохи напруженим.
-Я відчуваю любов у повітрі. -Глянь на нього.
На мене всі дивляться.
Бачив, як я дивилася-дивилася.
-Так швидко зв'язалася з двома? -У тебе до неї було дві дівчини!
Ми не могли не розібратися в цьому.
Я реально повністю вкладаюся, мене це турбує.
Це страшно.
Для мене тут більше половинки немає.
Як порве з ним, він буде розбитий.
Не ображай мене так, гівнючко.
-Слухаю своє серце. -Ти будеш схожий на козла.
Не очікував побачити тебе,
не очікував, що закохаюся в тебе.
Я почуваюся найщасливішою людиною у світі.
Тепер я можу розкрити, яку ж пару обрали ідеальною.
Переклад субтитрів: Мар'яна Ківерська