ABANS DE LA GUERRA…
T'has encallat, oi?
No.
Ja he acabat.
Ha dit que Einstein va tardar tres dies a acabar el test!
I després li va robar el cervell.
Quina vergonya que vagis a la uni abans que jo…
No, Einstein va fer el test,
es va convertir en Einstein, i li van robar el cervell.
Això no importa perquè has clavat el test.
Això no vol dir res.
Mira per on vas, nen.
Et creus molt graciós?
Un robot?
És un dibuix, això també és un crim?
Ves amb la humanitat! Ja ve la guerra!
Em sap greu.
Com sobreviuràs a la universitat?
No anant-hi.
Què t'empatolles?
Els pares s'haurien enfadat si no hagués fet el test,
per això l'he fet, i per veure com em sortiria.
Però… no sé què fer.
- Tu sempre saps què fer. - No estic llest.
Mira'm.
El teu cervell és el més molest que m'ha passat,
i el més meravellós.
No l'amaguis a l'habitació.
El professor ha dit que no havia vist mai resultats així.
Podries canviar el món.
Ja, però m'agradaria que estiguessis més a prop.
Per comprar-me pizza i rentar-me la roba.
Tant és si ets a l'habitació del costat o a la lluna.
- Sempre estem connectats. - Teòricament, és possible.
Segons la física, les partícules continuen unides
molt després d'entrar en contacte.
I si tot existeix en un estat d'electricitat,
és possible que les nostres consciències transcendeixin els límits físics.
Mola.
Doncs les meves partícules visitaran les teves.
A la residència.
"Recorda: en Kid Cosmo és el teu amic."
No facis això aquí.
Bon dia. Notícies de l'MTV del 15 de maig.
És increïble.
En Kid Cosmo, l'amigable robot dels famosos dibuixos animats…
L'han cancel·lat.
Problemes a la lluna.
En Cosmo és l'última víctima d'un sentiment antirobots
que assola el país.
Recorda: en Kid Cosmo és el teu amic.
Avui, a All Access amb Madeline Vance
conversem amb el visionari i atractiu fundador de Tecnologies Sentre.
Per entendre la història d'Ethan Skate
cal entendre primer la història de l'evolució robòtica.
És famós perquè mai va tenir robots, oi?
Mai hi vaig confiar. No són com nosaltres,
així que no poden entendre què és el millor per a nosaltres.
Walt Disney va ser el pioner
en utilitzar robots per a la inauguració del seu parc el 1955,
i més tard, es van acabar produint en massa.
Aviat van ser la principal mà d'obra al món
fent les feines que els humans no volien fer.
Durant anys, no es van queixar de treballar de sol a sol,
però va arribar el dia
que es van cansar de les vides que els havíem assignat
i van exigir vides pròpies.
El moviment pels drets dels robots pren força
amb milers de robots aplegats a Saint Louis
per escoltar el discurs
del robot promocional de Planters, el Sr. Cacauet.
Ens van construir per pensar,
però ara no volen que ho fem.
Ens van construir per treballar, però mai per a nosaltres.
No poden decidir el nostre destí.
És nostre i lluitarem per ell.
Drets dels robots!
- Si s'espatlla la torradora, la canvio. - Això és assassinat.
Els robots tenen un interruptor.
No em talli.
Mereixem la llibertat i alliberar-nos de la servitud.
Mereixen el dret de treballar per a mi quan els endollo.
I quan no ho fan, van directes a l'abocador.
Un robot fora de control ha vandalitzat el memorial d'Iwo Jima
desafiant l'ordre presidencial perquè els robots tornin a la feina.
La Coalició per la Igualtat dels Robots
ha iniciat protestes violentes en cinc ciutats.
Aquests actes demanen una resposta forta.
A partir d'avui, estem en guerra contra els robots
i tot ciutadà estatunidenc que doni asil a un robot
serà acusat de traïció.
- Endavant! - Té una barbacoa!
Que ve! Retireu-vos!
No mengen, no dormen, no parpellegen.
Jo parpellejo.
Durant dos anys, els humans van lluitar.
i durant dos anys, van perdre.
Fins que Ethan Skate va intervenir.
La humanitat havia d'avançar. Jo només li vaig indicar el camí.
Va anomenar el seu èxit, Neuroprojector,
un aparell que enllaçava la ment humana amb drons de cossos mecanitzats.
Òbviament, no estic en contra de la tecnologia,
sempre que la controli la humanitat.
Els humans per fi van poder combatre el foc amb foc mecanitzat.
I en qüestió de setmanes, la guerra havia acabat.
HEROIS DE GUERRA CORONEL BRADBURY
El Sr. Cacauet ha signat la rendició amb el president Clinton
i el director de Sentre al jardí de la Casa Blanca.
Mentre a Detroit, Kid Rock celebra una festa
per la derrota de la Coalició per la Igualtat dels Robots.
Els drons han empresonat més de 6.000 robots vençuts
a la Zona d'Exclusió,
la instal·lació al desert de més de 260.000 quilòmetres quadrats
al sud-est dels EUA.
En directe des de la botiga de Sentre, on aviat
es farà el llançament del nou Neuroprojector de consum.
La tecnologia que va guanyar la guerra ara canvia com vivim les nostres vides.
La xarxa del Neuroprojector permet que la teva ment sigui a dos llocs alhora.
Treballa i descansa alhora.
Escapisme per al poble.
M'agrada més dir-li llibertat.
Convertiu-vos en part de la xarxa de Sentre.
Ara disponible en tots els racons del món.
DESPRÉS DE LA GUERRA…
Tic-tac, tic-tac.
Bon dia, preciositat.
- No saps trucar? - A ma casa, no ho faig.
- Què fas? - Me'n vaig a classe.
T'has d'apuntar a una extraescolar.
Els serveis socials em pagaran més per enriquiment estudiantil.
Però jo ja em sento molt enriquida, Ted.
No és opcional.
- Casa d'en Ted… - Normes d'en Ted.
Sí, va, riu-te de mi. Molt llesta, tu.
Si tant t'importa, digues-m'ho en persona.
El meu còrtex frontal és a Las Vegas amb la Cindy Crawford,
i no m'ho perdré per tu.
Em fots fàstic.
Atletisme per 200 cacaus.
- Corres molt? - Treu-me aquest monitor i ho veuràs.
Ha, ha, ha. Ni t'ho pensis.
Ho he fet abans.
Tant m'és de quantes cases d'acollida t'escapessis.
Si entres al fort d'en Ted, ja no en surts.
T'ha quedat clar?
La banda.
- Toques algun instrument? - I tu?
És una Les Paul del 57! Saps quant costen de trobar?
No la vas trobar.
Tot això és merda saquejada de la Zona d'Exclusió.
I què?
- Estàs robant. És del mercat negre. - Els drons no ho utilitzen.
A més, no pots robar coses que ningú vol.
És… la llei.
I tu ets… imbècil.
Engegueu els Neuroprojectors.
Ens veiem al mòdul 3-C.
Acta de Postguerra d'Internament de Robots.
Ei, ens hem de posar el projector.
Perdona, tinc una malaltia que només em deixa viure a la realitat.
És una merda, però tu tira.
Veig que ets nova, Michelle,
però els Neuroprojectors són obligatoris a partir de novè.
Un dia complicat?
Més d'un dia, diria jo.
Potser hauria de parlar amb la teva mare.
Passi la pàgina.
"Sota la tutela de l'Estat.
Pare i mare, un germà."
TOTS MORTS
Molts nens van perdre parents a la guerra.
No van ser els robots.
Van xocar amb un cérvol.
- A la carretera. - Em sap greu.
Al cérvol també.
La neuroteràpia et podria alleugerir la càrrega,
et donaria unes quantes hores per oblidar.
No passa res, tranquil.
L'arreglarem al cotxe.
Ei, mira'm.
No passa res.
Notes la sorra?
Notes l'aire a la cara?
Sí.
Molt bé, mira'm.
No passa res.
- Sí. - Tot va bé.
- Ho sé. - Sí, tot va bé.
- Tot va bé. - Tot va bé.
Tot va bé.
Millor?
Molt bé, vine.
Michelle.
Me'n puc anar?
Pare? Pare!
Hola?
Ted!
No.
Vinga, Ted. A fora hi ha un robot!
No t'apropis!
Quiet!
Què vols?
No t'apropis!
A mi?
Per què?
No sé què dius. Pots parlar?
No et moguis.
Compte… Compte amb el monstre de roca.
Jessie. Jessie. Jessie. Jessie.
- Problemes a la lluna. - Deixa això.
- Ets la meva amiga especial. - Soc jo.
No.
Formem equip i derrotem el monstre de roca.
- Què hi fas, aquí? - Formem equip.
Formem equip.
- Deixa-ho. - Formem equip.
- Deixa això.
Formem equip.
- Ei! Què ha estat això? - No…
Has de fotre el camp d'aquí ara.
Ves-te'n, ja.
És un robot?
He intentat despertar-te, però tu…
Tens idea de què faria el Govern si trobés un robot a casa meva?
- No és culpa meva. - Ni meva.
Treu-lo d'aquí!
- Això intento! - Fica-hi ganes!
Ei, robot! M'entens?
Fot el camp d'aquí.
Posa't la motxilla-coet. És hora de córrer.
Escolta'm, amic.
Tens davant al capità
de l'equip de lluita de la universitat de Topeka del 1953.
Molt bé, ara sí que et faré mal.
Has aconseguit que et faci molt de mal.
Sí, vinga.
Vinga, dentut dels pebrots!
Tu…
Intent d'assassinat.
Això és.
Us denunciaré a la policia a tots dos.
Et tancaran, malxinada.
Jo perdré calés,
però ningú empeny en Ted Finister.
911, digui?
Vull denunciar un atac ben real de rob…
Ai, Déu meu.
Senyor? Encara és aquí? Què vol denunciar? Va tot…?
Posa't la motxilla-coet. És hora de córrer.
Pots fer res amb això?
No siguis un boig.
Bé, ha arrencat.
Tu saps conduir?
Ja, jo tampoc.
Hem de fer marxa enrere.
És el cotxe de ma mare!
Atura't!
Ai, mareta.
ÀREA DE DESCANS DE LA BATALLA DE FORT HULL FINANÇADA PER SENTRE
PROGRÉS EXTRAORDINARI PER A MENTS EXTRAORDINÀRIES
Queda't aquí.
De debò?
Coi de Ted…
Ei, torna aquí.
No hauries de ser aquí fora.
Aviseu el Cosmo Comandament.
Tenim problemes.
- Escolta'm… - Respon.
- Entra al cotxe. - Respon. Em reps?
Prou d'eslògans.
Prou de merdes d'en Cosmo.
Vas morir i ara ets aquí.
Com ha passat?
Ara ets un robot?
Però ets viu.
Ets en algun lloc.
El tu real és fora, en algun lloc.
Estàs bé?
Com et trobo?
Espera.
Jessie.
Afanya't, problemes a la lluna.
En Sentre?
Formem equip.
Vencerem el monstre de roca.
Sentre és per tot el món. On ets exactament?
El sistema solar ha col·lapsat.
Hi ha algú que ho sàpiga?
Ulls?
Ulleres.
La persona que sap on ets porta ulleres?
Això sí que redueix la llista.
Disponible per un temps limitat.
Doctor…
Un metge amb ulleres.
Michelle.
Em sents?
Tinc males notícies.
El teu germà…
ha mort aquest matí.
On és?
Creu en tu mateix.
- Això és enmig de la Zona d'Exclusió. - Ho pots fer.
La ZE és una presó dissenyada perquè els robots no en surtin.
Com coi hi entrarem?
En Kid Cosmo pensa que ets extraordinària.
APARTAT DE CORREUS 1616 CLAYTON, NOU MÈXIC.
Això és de la Zona d'Exclusió,
per tant, el remitent sap com entrar-hi i sortir-ne.
Nou Mèxic és lluny?
Som-hi.
EL POU DEL BISTEC NOU MÈXIC
ESCOLLIT MILLOR BISTEC DE CLAYTON
Chris, volia…
Chris, Chris!
- Què fas? - Només tenim una oportunitat.
Combinem els nostres mòduls Cosmo.
Jessie, la Terra està en perill.
No hi podem fer res.
Merda. Va, anem.
Ho tens, Keats?
Podries apagar el llum, imbècil?
Així de malament tractes un client?
- Havíem dit a les deu. - Tu vas dir a les deu, jo dic ara.
- Que no confies en mi? - No, no ho faig.
Molt bé.
Va.
Nou, nou de trinca per a tu.
Treballo en un jingle. I el nou logo?
Ets un geni del màrqueting.
- És autèntic? - Sí, senyor.
Un dels pocs Colt Peacemaker de 1873.
Pot disparar a una mosca sobre un ànec a 90 metres.
- On l'has trobat? - Ja et dic que en un supermercat, no.
Vaig haver d'anar fins a Tucson.
Com més endins de la ZE, més car.
- Quant? - Quinze dels grans.
- Està carregat? - Sí, bales originals incloses en el preu.
Doncs no et pagaré ni un ral.
Wolfe…
Si fossis aquí en persona, no tindries els ous d'apuntar-me.
I tant que sí. I no parlis dels meus ous, vols?
Estic en xoc pel teu comportament.
Què et passa?
Estic en xoc.
Ets massa fleuma per vendre mercaderia robada.
No soc fleuma, és que estic en xoc.
Fill de…
T'ho has pres amb calma.
Relaxa't. Estava en estalvi d'energia. Com ha funcionat aquesta merda?
El tio és idiota.
Agafa'l dels peus.
Corre, no vull que em tanquin per donar asil a un robot.
- No em dones asil. - Si em troba la poli, jo no et conec.
- Afanya't. - Quinze mil era massa.
No venc coses rebaixades.
Ho dius de debò?
- Treballes en un camió. - Ens hi cap la moto?
M'hi jugo aquests bigotis que tens que sí.
- Vaig passant. Bona sort. - Ajuda'm a descarregar.
Per què vols que t'ajudi?
No ho deixaràs passar ni un cop?
Doncs ho faràs tu sol.
Voldria la teva ajuda perquè això pesa molt,
i tu ets molt més fort que jo, Herman.
- Content? - Estic orgullós de tu.
És sa admetre aquestes coses.
Deixem la moto, no la vendré.
Com que no la vendràs?
- És meva. He disparat jo. - Tard.
- Què faràs amb la moto? - Vendre-la.
O m'estic fent vell o aquestes caixes pesen més.
Llums.
Recorda'm què hi ha aquí dins.
- Xocolatines per al teu culet. - Molt graciós.
Sigues bon minyó i fes-me inventari de les nines.
Tenim un comprador a Toledo, i les vol totes.
Hola, peixet.
Peixet.
- Per què ho fas sempre? - Perquè et molesta.
Si es queden sense piles, no valen res.
Si tornem a la normalitat, ens els trauran de les mans en Nadal.
Sense piles, són només llobarros que no canten.
Maleït sia, no!
El coi de nevera ha mort. Serà…
Les salsitxes i els bistecs russos… I els sandvitxos gelats, tots desfets.
No pot ser…
No tinc menjar!
Què dius? He portat una caixa plena de menjar.
- Menja-t'ho. - Són antiguitats.
Tens barretes de coco i cacauet.
No em menjaré les barretes dels Masters of the Universe
amb l'embalatge original!
No m'ho menjaré! Són calés!
Menjaré aquest burrito i agafaré salmonel·la.
No agafis salmonel·la. Tenim carmanyoles, menja-te'n una.
Les carmanyoles de G. I. Joe són per portar el dinar,
no venen amb menjar.
Explica'm això.
- Mira'm, Herm. Mira'm. - T'estic mirant.
Ho vas desendollar per portar l'allargador a l'estació de càrrega?
- No. - Parpelleges.
Ho veig, i això vol dir que menteixes.
- No. - El vas agafar.
Només vull…
que ho admetis. Les relacions es basen en la confiança.
Admet-ho i no m'empiparé.
Digues que el vas agafar,
i no m'empiparé.
El vaig agafar.
Que Déu beneeixi Amèrica!
Moriré de fam.
Ja se'm sobresurten les costelles.
Quin dramàtic. Necessito energia per viure.
I jo la necessito perquè soc humà. Si et cal electricitat de l'endoll,
et carregues i retornes l'allargador.
- Hem estat fora deu dies. - On m'endollo?
Necessito una font d'alimentació.
- Què faig? - Fes-ho quan sigui.
No et cal mantenir l'energia freda
per evitar la listèria i la salmonel·la perquè no ets humà.
Ets una intel·ligència artificial. No, més aviat, desintel·ligència…
Ei, rosseta, que et veig.
Hem de fugir.
- Surt d'aquí. - Els tinc, Keats.
Qui ha tocat el meu llobarro?
Veniu.
Hi haurà moguda a la peixateria.
Les mans on les pugui veure. Gireu-vos.
- Ets una nena. - Molt llest.
Doncs sí.
És un robot Cosmo?
- Com heu entrat? - Érem al camió.
- Cap de llimona, vols brega? - Enrere.
- En Cosmo és el teu amic. - Què fèieu al meu camió? Què voleu?
- Problemes a la lluna. - Anem a la ZE.
- Qui ha dit res de la ZE? - Tu i ell.
- Sí, ho hem deixat prou clar. - Molt.
Tant és, perquè se me'n fot.
- Sé què feu i què veneu. - Vendre?
El meu pare d'acollida us comprava de tot.
A mi tant m'és. Queda't aquí amb el teu robot.
- Jo marxaré amb el meu. - No.
La ZE… Nena, no és un complex turístic de platja.
Allà només aconseguiràs morir.
¿Per què no puges a l'ascensor
i t'oblides d'aquest lloc?
Ara.
Ai, senyor.
Què està passant? Tens amics?
Seria aquí si en tingués?
I si algú els ha seguit igual que ells a nosaltres?
Genial.
Molt bé.
Farem Omaha-3, voltatge baix.
- Emporta't el robot. - És el meu germà.
Com vulguis. El vols protegir? Doncs confia en mi.
- Alerta vermella. - Tranquil.
- Alerta vermella. - Ves.
Que estem a punt d'executar Omaha.
Espera, agafa'm la mà.
Ets la meva germana. Sí, explicarem això, i et dius Veronica.
Beronica amb B?
Has conegut mai alguna Beronica amb B?
- Doncs, sí. - Tant és. No, amb V.
- Veronica. - Veronica.
- Cognom? - Ets muda.
Queda't darrere i no parlis.
FEDR
BLANC FIXAT HUMÀ
Atenció, sospitosos.
L'edifici està sota la jurisdicció
de la Força Especial de Desactivació de Robots.
Qui coi és aquest?
L'FEDR.
Considerin-se detinguts.
Problemes.
Ara, portin-se bé…
i aixequin les mans.
Voldria evitar tota violència injustificada.
En això, coincidim,
i la meva germana muda, també.
Tenim els rebuts de tots aquests objectes. Els busco de seguida.
Michelle Leona Greene,
queda detinguda per agressió maliciosa, furt major d'automòbil, absentisme escolar
i ser còmplice d'un enemic de l'Estat.
Redeu.
- Vull un advocat. - Què?
- Pots parlar? - El tindrà.
- On és el robot? - Com? Un robot?
Quina bogeria.
Existeixen els robots?
Per què parla?
Perdoni'm per ajudar els cossos policials, però li diré que,
com a ciutadà que paga els seus impostos, amant de les banderes i el ball en línia,
com a bon estatunidenc,
em torba que pensi que tinc robots.
De fet, m'atreviria a dir… que estic en xoc.
OBJECTIU FIXAT
Ja ets meu.
OBJECTIU PERDUT
Es vol fer un favor, Srta. Greene? Entregui el robot.
Si continua jugant,
quan la sentenciïn, tindrà edat per a una presó d'adults.
Ha trencat un revòlver de 25.000 dòlars!
- Li'l deixo per 15. - Aturi's!
No li faci mal.
Allunyi's del robot.
- Què farà? - Senyoreta, tinc una feina.
I no em pot aturar.
Porti's bé i allunyi's del robot.
- Només necessita tornar a la ZE. - Està violant el tractat.
- Li correspon la desactivació. - És inhumà.
No es pot ser inhumà amb una cosa que no és humana.
- Hem de marxar, cap de llimona. Mestre! - Va.
Diria que anem cap a la ZE.
- De debò? - Puja! Va!
D'acord.
- Keats, pobre de tu que siguis mort! - Som-hi!
- Compte. - Violen el tractat!
És traïció!
- Per què no les marques? - No em cal!
- Per què tens tantes claus? - Va!
Soc un home molt important.
Seràs molt important a la presó.
I si correm?
Agafeu-vos bé, que arranquem.
SOS. Aquí en Kid Cosmo enviant un senyal d'auxili.
SOS!
Tinc un forat perfecte per a tu sobre la xemeneia.
No a casa meva!
Entoma-la!
No desactivaran ningú avui!
A tu et mataré per diversió.
Maleït sia!
Va!
Veus el mur?
Si el ressegueixes durant deu anys…
acabaràs un altre cop aquí!
No hi ha sortida. Ara vivim aquí.
Enhorabona, marrec.
Merda, el que ens faltava.
- Pots ser valent davant del perill. - Molt bé, veniu.
- Què coi són? - Robots ferrallaires.
Sobreviuen apedaçant-se amb parts d'altres robots que han matat.
- Humà. - Merda.
- Humà. - Keats, fes-lo callar!
Humà.
Humà. Hum…
Què li fan a la gent?
Mai m'he quedat prou temps per descobrir-ho,
però ara ho puc fer perquè has enviat la meva vida a la merda!
Escolta.
El meu germà em necessitava. No em penedeixo de res.
Saps que parles d'un robot amb cap de llimona?
No és un robot, és una persona. En Chris dirigeix en Cosmo,
però només el metge que el va entregar a Sentre sap on és.
I on se suposa que és aquest metge?
- A la muntanya Tabletop. - On és això, Herm?
A 500 quilòmetres al sud?
- Portes bones vambes? - Tens una idea millor?
En trobaré una.
M'encanta aquesta seguretat. No la comparteixo, però m'encanta
- La furgoneta funciona? - Depèn, tens un motor?
Toca treure pit, Herm.
Saps que treure pit és el meu fort.
Vaja, carregat al cent per cent.
Que bé que algú hagi menjat avui.
Ja vinc a salvar el dia. Com molo…
Què coi és això?
El sistema de components HRM. Tinc una mida per a cada feina.
I si anem al nord? Mai hem anat al mur prop de Moab.
És clar, per què no?
És tan bo com qualsevol altre lloc per morir de fam!
També pots morir ploriquejant.
Vull que pensis en aquest moment
quan d'aquí a 24 hores em demanis aigua de genolls.
Si nosaltres tenim raó
i aquell metge sabia com entrar aquí, també sabrà com sortir-ne.
Ho dubto.
És millor que morir. Així que jo tinc un pla.
I tu tens transport.
Fem un tracte.
Si penses que en Herm ens posarà als tres dins de la furgoneta
i ens portarà a coll,
estàs com una cabra.
- I on són els teus pares? - No és cosa teva.
Entesos.
Morts.
Ja va bé, suposo.
T'esforces per ser imbècil o et surt natural?
Li surt natural.
Òbviament, és trist quan els pares van a l'altra banda,
però, així, pots guardar una bona imatge d'ells.
- No us van poder decebre. - No ens haurien decebut.
- Nena, nena, i suposat nen. - Per molts anys.
- Calmem-nos tots. - Bon Nadal.
Si et quedes amb mi, et decebré.
Estàs de sort, no m'hi quedaré gaire.
Aquesta és l'actitud, sí, senyora.
Com és això que diuen? Guanya diners…
I no deixis de córrer.
Segueix aquesta màxima.
És el que jo faig.
- Com us vau conèixer? - A la guerra, de fet.
- No us havíeu de matar? - Ho vam intentar.
Els robots havien envoltat el meu escamot i tenia la cama trencada.
Em van encerclar per acabar la feina.
I aixeco el cap i veig aquest robot de construcció mirant-me.
Vaig tancar els ulls, a punt per morir. I en lloc d'això, m'aixeca i se m'emporta.
Ploraves com un nadó.
Ja, sí, no semblava cap nadó.
No entenen les emocions humanes.
Era un plor de guerra, com "Sí! Wolverines!".
Però si et mamaves el dit i em demanaves que et salvés el cul.
És… cert.
Uns dies més tard,
els drons ens van trobar i els vaig intentar dir:
"Aquest tio m'ha salvat la vida. Herm és un bon paio. No dispareu."
Van disparar igualment.
Ens volien matar i vam fugir.
- I ja no hem parat de córrer. - Molts ho veurien estrany.
Un robot i un tio que es porten bé.
Però us teniu l'un a l'altre.
I què faràs si trobes el teu germà?
Vull dir, la resta d'ell.
Què fareu?
El que vulguem.
Què prepares, mama?
És diumenge. Què faig cada diumenge?
Pebrots farcits.
Tot el que desitgi el meu reietó.
Sempre que sigui barat i del dia anterior.
Mutis!
Però mira què tinc: un cannolo.
- D'ahir? - D'abans-d'ahir.
La senyora Vella me l'ha donat de franc.
M'alegra veure't així, mama.
- Fent coses… - I això és estrany?
No, i ara.
El meu angioletto.
Que divertit que ets.
Que…
Qu…
Cago'n dena!
L'índex de transferència de dades cau en picat.
Expliqueu-vos.
- Em va dir que això podia esperar… - Fins que tingués totes les dades.
El que passa és que el servei que oferim al món
està passant de totalment perfecte
a una merda total.
Per què?
- El noi ha marxat. - Més alt.
En Christopher ha marxat.
- És físicament impossible. - Cerebralment, neurològicament, no hi és.
M'esteu dient que el meu descobriment ha escapat?
Hi havia un node minúscul no assegurat a la seva matriu de dades.
Pràcticament indetectable.
I amb el temps, ha permès a la seva consciència…
bé, superar els nostres tallafocs.
Sembla que la van construir així deliberadament.
- L'Amherst. - Nosaltres, no.
En teoria, si la velocitat de dades continua caient…
- I és probable que ho faci. - Sentre s'ensorrarà abans de diumenge.
Dissabte, de fet.
Aquest dissabte? La meva companyia col·lapsarà dissabte?
- Divendres, més aviat. - Calla.
O dissabte.
Té un correu.
CONFERÈNCIA VIRTUAL AMB ETHAN SKATE. POSI'S EL NEUROPROJECTOR.
La… La… La…
La natura sempre m'ha semblat molt relaxant.
Em coneix?
Qui no coneix el Carnisser de Schenectady?
El més cabró de la Força Especial.
Vaig veure el seu especial a 60 Minutes quan es va retirar.
No em vaig retirar.
No quedaven robots per caçar.
Tinc entès que persegueix una delinqüent juvenil
i el seu… company mecànic.
Si l'FEDR em crida, jo acudeixo.
Diria que vostè i jo compartim un objectiu.
La màquina de la noia… pertany a Sentre.
- La vull recuperar. - El robot és buscat per agressió.
- Això és eliminació automàtica. - Retardi-ho.
Quan Sentre tingui el que vol, farà el que vulgui amb les restes.
És un lloc maco.
- Gràcies. L'he creat jo. - Ho sé.
També vaig veure el seu especial.
Així que ja sap…
tots els recursos que tinc.
Podria reactivar el seu dron.
Per què no ho fa vostè? Sentre té les joguines bones.
Pels acords de pau.
No tinc permès entrar a la ZE
si no hi ha proves que el tractat s'hagi trencat.
Vol que aconsegueixi el robot?
O proves?
De moment, veiem què passa. Li sembla bé?
Ei, titelles de carn, mireu endavant.
La muntanya Tabletop.
És una meravella natural.
Si fossis aquell metge, on series?
Hi ha una base marciana després del camp d'esteroides.
Un centre comercial?
Sembla que aguanta prou bé.
Els ferrallaires no l'han trobat.
Tenen subministraments, refugi, perímetre defensable.
No és un mal amagatall.
- Hi haurà restaurants oberts? - Ja hi tornem.
Vam trobar un xinès a la ZE.
El menjar estava bé.
Hi havia galetes de la fortuna, pollastre General Tso i amb taronja,
arròs amb pollastre i crestes de porc.
Res d'això es fa malbé.
- Ai, no. - Vigileu!
El cabró ens ha llençat una nevera!
- Herm, treu-nos d'aquí! - Això intento!
Que ens ataquen!
M'ha donat al tendó!
Agafeu-vos, que caiem!
Qui llença una nevera? Serà…
Merda.
Senyores i senyors…
estan capturats.
- Havies vist aquests paios abans? - Que no ens coneixem tots.
Espero que no li facis ni una esgarrinxada.
Massa tard.
Aturin-se.
- Just aquí. - Compte on apuntes.
Preparin-se per presenciar l'esbalaïment, per contemplar la seducció,
per percebre les prodigioses prestidigitacions d'en Perplexo.
Esperits de l'inframon, escolteu-me.
Ordeno a aquesta porta que s'aixequi!
Ho hem assajat milers de cops, va.
Molt bé, esperits acabats de despertar de l'inframon…
Increïble. Ordeno a aquesta porta que s'aixequi!
No estan meravellats?
- On ens portes? - Trobaran totes les respostes dins.
Aquest el pla:
Fingiré convulsions. Tu ves cap al terrat.
- No me n'aniré sense veure el metge. - Vols teca?
- No parlis amb desconeguts. - Vinga.
Soc aquí si em necessites.
Mare meva.
Taco, són humans.
Déu meu.
Això és de bojos.
La mare que va, persones, d'on coi surten?
Són presoners.
Humans satànics.
Hola.
Senyores i senyors, avui tenim al nostre escenari
un convidat especial.
Un individu tan cèlebre,
un líder tan imponent,
que se'l coneix només per l'impressionant títol de Sr. Cacauet!
Impossible.
Deixa't de bajanades, P.
Saps que tanta hipèrbole no fa per mi.
Bona tarda. Em trauria el barret, però està collat.
Us hem atacat perquè crèiem que éreu ferrallaires.
- Perdona? - Veureu…
Venen de tant en tant intentant desmuntar-nos peça a peça.
Vosaltres no sembleu desmembradors,
però les aparences enganyen.
Hem de parlar amb vostè.
Els humans sempre voleu alguna cosa de nosaltres.
Ho porteu a la sang.
Busquem un metge.
Amb… ulleres.
Bé, fem un volt, us sembla bé?
Una pregunta estúpida, però què és aquest lloc exactament?
Encara no hem posat cap cartell, però estem pensant dir-li:
"Blue Sky Acres, un oasi de seguretat en un desert implacable."
Sona bé.
Sou testimonis del bressol d'una nova civilització mecanitzada.
Hola, Sr. Cacauet.
- Com va, Blitz? - Ralphie, frena.
En Blue Sky Acres,
els robots poden sobrepassar les descripcions de feina
imposades pels humans.
Poden canviar de professió.
- Cabells! - Potser trobar-se a si mateixos.
- Cabells! - Ep!
Sra. Tisores, ja no fem això.
- Cabells. - Deixa l'home en pau.
Senyor.
Sr. Cacauet, necessitem la seva ajuda.
Segur que sí,
però la vostra presència aquí ofereix justificació legal
perquè Sentre arrasi tot el que aquests robots han construït.
El millor que puc fer és acompanyar-vos 16 quilòmetres dins del desert
i deixar-vos allà sols.
Després d'omplir-vos el pap, és clar.
Lliure com un ocell. Teniu gana?
I tant, no m'he pogut menjar el burrito.
No veus que ets en una hamburgueseria?
Molt bé, doncs…
- Una amb formatge. - No ens queda formatge.
Doncs una hamburguesa amb patates.
Em sap greu, però tampoc ens en queda.
- Què teniu? - Mira, et seré sincer.
Fa molt que ningú menja aquí
i tot s'ha fet malbé.
Tenim espaguetis o mongetes en llanda amb bescuit.
Quines mongetes?
I el teu germà no té ni idea d'on és el seu cos humà?
Només que és en Sentre.
Per què dimonis robaria Sentre un noiet?
Sembla que em falti una rosca…
- Sense ofendre. - M'ho diuen sempre.
En Chris va dir que el metge que se'l va endur era aquí.
D'acord.
Et diré la veritat, quin remei.
Hi havia un metge aquí.
- Som-hi! - Què ha dit?
El doctor Clark Amherst, doctorat en Interacció entre humans i màquines.
I on és ara?
Òbviament, el vaig engegar a passeig.
Almenys és coherent.
No sabeu com sortir d'aquí, i l'únic que sabia com fer-ho,
l'envieu a la jungla perquè mori.
Oi, i tant!
Vaig signar el tractat de pau
perquè reconeixia els robots com a persones.
Suposo que no sabreu què és
que el vostre dret a existir depengui d'un tros de paper.
Tot això és molt fràgil.
I no anava a jugar-me-la per aquell metge
ni per vosaltres.
El Dr. Amherst és un segrestador.
Aquest és el nen que es va emportar. Els tractaràs igual?
Tots els humans són iguals: egoistes i dropos.
Quan ho acceptis, noieta, viuràs una vida molt més senzilla.
Anem.
Senyoreta?
Li aconsellaria que no sortís de nit.
M'importa un rave què m'aconselli.
Es creu que construeix res d'especial? És com tothom d'allà fora.
Gràcies per portar-nos.
Bon profit.
Keats.
- Què? - De debò?
- He de menjar. - És patètic fins i tot per a tu.
- On vas? - Hi ha cotxes a l'aparcament.
N'agafaré un i buscaré el metge.
Són 260.000 quilòmetres quadrats.
- Tens poques possibilitats de trobar-lo. - Aquí no en tinc cap.
Però en tens moltes de sobreviure.
No pots sortir a la ZE de nit.
Creu-me.
Ho dic seriosament.
De què et serveix si mor?
Mira aquesta careta.
Com pots dir que no a aquesta careta rara de robot?
Quedeu-vos.
Aneu a Orange Julius.
És un centre comercial, robeu coses.
Marxeu al matí.
D'acord.
Que ens matin al matí.
- Cabells! - Si em toques un pèl, et mato.
Cabells.
Li aniria bé tallar-se'ls.
Així ja aniria bé, Beemo.
Caram, Cosmo. Amb aquests…
Hola, foraster.
- Bon Nadal! - On eres?
Problemes a la lluna.
En una festa.
- Segons la mama, eres a la biblio. - Això li he dit.
És divertit llegir?
Més que ser aquí.
Des que no hi ets, si els pares no s'escridassen,
m'escridassen a mi.
- Una sort que torni a casa. - Calla. Estaré bé.
Això és molt debatible, però no ho faria per tu.
- T'has graduat abans o què? - No exactament.
El meu professor m'exhibeix com a un mico de fira,
però mai escolta les meves idees, i torno a la residència
i el meu company em diu metge precoç i es pixa a la meva paperera.
Torno a casa.
Si ho fas, em pixaré a la teva paperera.
No et vaig dir que canviaries el món?
Sí.
- Ho has fet ja? - No exactament.
Doncs mou el cul fins a la uni.
Després de Nadal.
Mòduls Cosmo, uniu-vos!
Si en Cosmo anés a la uni, en Jessie el visitaria molt.
Quina barra.
Té una motxilla-coet.
- Entesos, te'n construiré una. - Genial.
M'encantaria tenir-ne una.
Gràcies per venir, Cosmo.
- T'he trobat a faltar. - Recorda: en Kid Cosmo és el teu amic.
I jo a tu.
M'he d'afanyar. Problemes a la lluna.
Així no es tracta un amic.
Ei, Aranyeta, res de picar entre hores.
Tu pots si creus que pots!
A la pròxima, menja un entrepà.
Gràcies per venir, Cosmo.
Recorda: en Kid Cosmo és el teu amic.
Hola.
Ding-dong.
- Ho has sentit? - Hola.
No hauria de ser aquí.
No hem de cridar.
Busco un tal Christopher Greene.
Doble asteroide!
Tinc una carta per a tu.
Herm, el dolç se m'ha posat malament.
Just abans que el Sr. Cacauet el fes fora,
el Dr. Amherst em va donar la carta perquè l'entregués a en Christopher
si mai venia.
I no cal cap signatura.
"Christopher, si trobes això, busca'm.
2201, Carretera Pinnacle Peak.
T'esperaré. Clark."
Vaig trencar les normes en acceptar-la, no?
No sé què faig. No té sentit plorar per…
- Com arribo aquí? - Sé on és, però el problema…
Si us ajudo, em ficaré en més problemes encara.
I em sap molt de greu això,
però no t'ho puc dir.
Sí que ho sé. No és que no ho sàpiga.
Mira, si és el metge que ens podria treure d'aquí,
llavors, la teva idea horrible no ho és tant.
Us podem portar.
Keats, és territori dels ferrallaires. Necessitarem múscul.
Els músculs estan antiquats i no són gens fiables.
Ens ha sentit, cridàvem massa.
És culpa meva! He estat massa sorollosa.
Un pistó pneumàtic, en canvi, és un component de qualitat.
I un bat de beisbol, això sí que servirà.
- Què vol dir? - El tractat no us permet quedar-vos.
Però no diu res d'ajudar-vos a sortir.
Que no érem l'enemic?
Potser la fàbrica d'humans va fer alguns models bons.
Gràcies.
Bé, parlava amb ella.
Si anem al territori dels ferrallaires, hauríeu de conèixer un paio.
Us explico una història graciosa sobre ferrallaires?
Sí, m'encanta riure.
Un cop vaig veure un grup de caça
atacar i desmembrar deu amics meus
davant dels meus ulls!
Això és graciós?
Només van quedar taques d'oli.
Taques d'oli i caragols!
Un ferrallaire és un desballestador amb cames
que et vol menjar i cagar-se a les teves restes.
He deixat fora de combat desenes de ferrallaires amb aquest bat.
Però ells continuen atacant.
Això és el graciós dels ferrallaires:
no pararan fins que et matin.
Molt bé.
Agafeu pit i solteu-vos els caragols.
Tenim ferrallaires per…
- Ai, senyor. - Pop?
S'adormirà enmig del combat?
Em sembla que farà nosa.
Això ha estat un strike.
OBJECTIU FIXAT ROBOT
Vola, Cyril, vola!
Segur que és aquí?
Hi ha 160 milions d'adreces als EUA continentals.
I les tinc totes gravades als meus circuits.
Si el Dr. Amherst va dir que era al 221 de Pinnacle Peak, és aquí.
Si fóssiu un paquet, aquí és on us deixaria.
Us deixaria just aquí
i arrencaria a córrer.
Això té mala pinta.
Aquest lloc és un bufet per a ferrallaires.
- Molt bé, jo no… - On vas?
- …pujaria sobre res. - Ei.
Suposo que jo no, però…
Hi ha algú.
Podria ser ell.
Què fem, Pops?
A la base!
Ferrallaires!
- No! - No perdis les cartes.
Gràcies, agraeixo el treball en equip.
No tingueu por.
Són màquines, s'hi pot raonar.
Obriu el coi de porta!
És falsa.
No sobreviurem.
Molt bé…
De pressa, tothom darrere de la Penny.
Això sembla personal.
Ai, no!
No moriré a ritme de hip-hop barat!
A mi m'agrada la cançó.
Benvinguts, subjectes, al laboratori del doctor Frankenstein.
Espero que hàgiu gaudit del viatge.
Avanceu fins al final i deixeu lloc per a la resta.
Massa tard per fer mitja volta.
Ha funcionat.
Em recorda, doctor?
On és el meu germà?
- No puc. - Jo crec que sí.
Respon la pregunta.
- Seattle, a l'illa campus de Sentre. - Per què ho va fer?
La gent estava morint.
Perdíem la guerra.
Fins que el vam trobar.
Després de l'accident,
una màquina d'escaneig de Sentre ens va avisar sobre ell.
Era especial, d'acord?
Era just el que necessitàvem.
Era com…
Era un regal de Déu.
Em va agafar la mà…
i em va mentir.
Si us plau, ho has d'entendre.
No em digui què he de fer.
No em parli del coi de guerra i de regals de Déu.
Digui'm què li va fer al meu germà.
PC…
te'ns uneixes?
- Herm. - Déu meu.
Fa tota l'estona que ens vigiles?
Si et refereixes a evitar de forma responsable l'amenaça
d'un cremat de pantalla, sí.
Per què dimonis aquest robot té la seva veu?
El doctor em va salvar dels ferrallaires.
M'havien arrencat el mòdul de veu.
Li vaig enregistrar un vocabulari de més de 100.000 paraules.
És el meu disc dur… i el meu amic.
Sap el mateix que jo.
- Ensenya'ls 17-9. - De seguida.
Prova número nou del projecte. Subjecte: Alpha.
En Chris estava comatós.
Crèiem que era permanent.
Ho vam veure com una donació d'òrgans.
Són com ferrallaires humans.
Calia una capacitat impossible de càlcul perquè la xarxa funcionés.
La ment del teu germà era la clau per enllaçar Neuroprojectors i drons.
Enhorabona, ens acaba de guanyar la guerra.
És vostè repugnant.
Si no ho haguéssim fet,
el noi hauria mort a l'hospital.
Li vam salvar la vida.
- No era la seva decisió. - Tu l'hauries desendollat?
Si calgués, sí.
Doncs t'hauries equivocat tant com jo.
Vint-i-tres, sis.
Quinze mesos després.
Déu meu.
No puc mirar.
Apagueu-la.
Vaig dir a l'Skate que calia desconnectar-lo.
I em va dir que em mataria.
Jo no el podia treure de Sentre,
així que abans de fugir,
vaig crear una petita connexió entre en Chris i la xarxa externa.
La seva ment podria escapar,
però el seu cos, no.
Li va dir que anés a Blue Sky.
Vaig descobrir què hi construíeu i li vaig implantar la ubicació.
Per què?
Volia que trobés una família.
- Ja tenia una família! - Ei.
Ei, tranquil·la. Relaxem-nos tots.
- Fa més mal relaxat. - Quina sorpresa.
Jo ho veia venir.
L'hem de salvar.
- No pots. - Sí que puc.
- I vostè m'ajudarà. - És impossible.
Ha entrat a la ZE, per tant, ens en pot treure.
- No teniu ni idea de… - Nois?
Un altre cop aquest cabró.
- Qui és? - El Carnisser de Schenectady.
Ah… Ah.
Hem d'actuar de pressa.
És un dels seus, Skate?
Ja no.
El rei de les joguines inadaptades…
Aquí no hi ha cap rei.
La nostra gent és lliure.
La vostra gent no és gent.
Trencaré aquesta closca.
- Qui té les claus del cacauet? - El cacauet les té.
- Espereu. Calleu. - Què?
Ho sentiu?
Jo no sento res.
Ara sí.
Amaga en Chris.
Corre.
Anem.
- Prepareu-vos. - Per a què?
Deixeu anar les armes i entregueu el robot.
Ja no accepto ordres.
Si no obeeixen… Però què coi…?
Doncs no ha obeït.
Jugueu!
Senyor, estan atacant.
Doncs contraataqueu!
Trobeu l'objectiu!
La resta són col·laterals.
- Sortiu o us desactivarem - Tu ho has volgut!
- Bona feina, Jessie. - Vinga.
- Ho has aconseguit. - Marxem.
No podeu fugir.
Ei!
Va, conec una sortida.
Sí.
Per què necessita això el servei postal?
- Pels dòbermans. - Dòbermans?
No.
Has trencat el tractat, Sr. Cacauet.
Això té conseqüències.
Una lliçó que els teus amics del centre comercial estan aprenent ara.
Torna i digues a qui quedi que és culpa teva.
No.
Amagueu-vos.
Som-hi.
Senyoreta Greene, ningú ha de sortir ferit.
Enllestim això.
Vol que continuï?
Agafa en Chris i fugiu.
Entesos?
Última oportunitat.
Deixi'ls en pau.
De debò creu que guanyarà un tiroteig contra mi?
No.
Bé, ara deixi l'arma a terra.
No té permès matar éssers vius.
Exacte. Només elimino la ferralla.
Si els vol…
m'haurà de matar.
Maleït sigui, Skate.
El tenia controlat.
El Dr. Amherst violava el tractat.
Ara, aconsegueixi'm el robot.
No es mogui.
No!
Torni a casa, senyoreta.
Torni a casa.
On van?
No, no, no.
Cabells?
Em sap molt de greu, amic meu.
Hola de nou, Christopher.
No et mentiré.
M'has tingut ben preocupat.
Tranquil, no estic enfadat.
Ho entenc. El futur fa por.
Sobretot si és a les teves mans.
Però tranquil.
No estàs sol.
Molt commovedor, senyor Skate.
Només una cosa.
- És un assassí. - Debatible.
I m'ha mentit.
No és un robot.
Es diu Christopher Greene.
M'ha fet perseguir un noi.
Miri, coronel Bradbury, o Carnisser, si m'ho permet.
Com ho diria?
A qui li importa?
La guerra que va guanyar,
el seu rècord de morts, no va ser vostè.
Vam ser aquest noiet i jo.
- Només és un testimoni de la història. - Això és història?
Què? Li agrada més "evolució"?
El nostre món és un caos que flota sobre un oceà d'orina.
Des de sempre.
En Christopher dona a la humanitat l'oportunitat de desfer-se del patiment.
En la meva experiència, el patiment i la vida van junts.
En la meva també.
La meva mare era una borratxa: Quan anava beguda, era dolenta.
Quan estava sòbria, era pitjor.
Però aquí, tot són abraçades i pebrots farcits.
I pau.
Vull portar aquesta pau a tota la gent de la Terra.
O a quasi tota.
El sacrifici és necessari perquè una espècie avanci.
Com anava abans?
Ah, sí.
Pare.
Fill.
Esperit sant.
És possible que li falti un bull.
Li repeteixo, a qui li importa?
Molt bé.
Tornem en Christopher allà on pertany.
I aquest cop, tanquem bé la porta.
Si realment el vols, sempre pots trencar el vidre.
Ningú se n'adonaria.
- Tens una entrevista de feina? - Això?
El coi de robot m'ha fet sentir culpable…
No m'agrada.
Era l'únic que tenia.
I l'he perdut dos cops.
Que en siguin tres.
En Chris no és l'únic especial de la teva família.
Vaig deixar de lluitar perquè la guerra era un error,
però ho vaig abandonar tot.
Vaig abandonar la vida perquè el món fotia fàstic.
I encara ho fa.
Però hi ha bona gent.
I alguns no abandonarien ni que els paguessin.
Vols recuperar el teu germà? T'hi acompanyaré.
Em tens a mi.
Tens en Herm.
I segur que no som els únics.
Quan has deixat de ser un cabró?
Només m'he tallat els cabells.
Disculpa, PC.
El Dr. Amherst va dir que eres el seu disc dur.
Sí, sabia tot el que ell sabia.
Tens els codis de seguretat per sortir de la ZE?
Doncs sí.
I els de l'edifici on retenen en Christopher?
- M'hi podries infiltrar? - I tant.
- Aniré a Seattle. - Anirem a Seattle.
Herm, recordes els camions de l'interestatal?
- Els podries engegar? - Compta-hi. I els endinyaré un HRM 60.
Aniria bé en una lluita.
Em sap greu, però no pots alliberar en Christopher.
Per què no?
Si el desconnectes de l'orinador central, Sentre col·lapsarà.
Què vols dir que col·lapsarà?
La xarxa de Sentre passa pel seu cervell.
Sense ell, els drons no funcionaran.
Si el treus, hi haurà una fallida completa del sistema.
Hòstia…
Si anem tots junts a Sentre…
podríem destruir-los per sempre.
M'agrada com pensa.
Quin quadrangular!
- Una doble eliminació. - Ei.
Què ens esteu demanant?
Que lluitem més?
Lluitar no era el somni.
La pau ho era.
Sentre ho va canviar quan va esfondrar això.
Aïllar-se del món no funciona.
Creu-me, ho sé.
Tenim l'oportunitat de destruir junts el seu sistema malaltís.
Robots i humans lluitant contra l'enemic real.
Ja ens van guanyar un cop.
Perquè tenien en Chris.
Porteu-me fins a ell, i perdran.
Seattle és a 2.000 quilòmetres,
que no és gaire lluny si és per aconseguir la llibertat.
Porteu-me al camp, porteu-me amb el públic.
Compreu-me cacauets i crispetes.
Tant m'és si no torno mai.
Potser no tornem.
És l'hora, Cacauet.
Metall i carn, units.
Sou tossuts com una mula.
Val més que agafi el meu barret.
Taco, toca-la.
ACCÉS CONCEDIT
Xarxa al 100 %.
I… hem tornat.
Entomeu-la!
Seguretat, tenim un problema a l'aparcament executiu.
- Ens han vist? - No ho sé.
Llença el vermell.
Aquests Porsches volen de meravella.
- Diantre, he fallat. - S'ha quedat encallat?
Sr. Skate, sembla que estem sota alguna mena d'atac.
És impressionant.
Has fet un amic.
És un robot de construcció HRM de 60 peus.
No té res d'amigable.
Resposta de seguretat total. Enllestiu això de seguida.
Emergència: Que tots els drons vagin a l'entrada nord.
Et toca lluir-te.
Molt bé. Som-hi.
Escampem la boira.
- Ens segueixen. - Ja ho crec!
- Ha estat idea meva o teva? - Si funciona, meva.
Herm, vigila!
Salta!
Herm!
He perdut un cos gran, però encara soc més gran que tu.
Calla i no t'aturis.
Ja han passat.
Sembles més gran des de fora.
Dona l'avís, Herm! Segon torn!
Compte, nois de carn!
Ja et tinc! Agafa't fort!
Robots, mostreu-los que teniu metall!
Endavant!
Robots per sempre!
Expulsat!
Eliminat!
De ple!
Carregueu!
Molt bé! Continuem!
A la caça!
BARRY ZUCKERKORN, ADVOCAT ÉS MOLT BO
- Continueu. Seré a Recerca d'armes. - Sí, senyor.
- Què farà? - El que sempre faig.
Guanyar.
L'edifici es troba sota confinament de seguretat.
Els pots guanyar?
No.
He de matar humans!
Mort als humans!
Heu de morir tots!
Ja no pot entrar ningú.
És viu?
Sí.
Hi puc parlar?
No.
L'única forma d'arribar-hi és des de dins.
Què vols dir?
A través de la ment.
- Plat a punt! - Salvatges.
Ara veureu.
Herm, que potser guanyem.
Nois, n'han fet un de gran.
O sigui, un de molt gran.
Això és propietat privada.
Com a treballadora del servei postal dels EUA tinc accés a aquesta propietat.
Va, Taco, ara!
No!
No, Skate!
No els pots guanyar.
Val la pena intentar-ho.
Després del que us van fer al centre comercial?
Tants robots eliminats i encara lluites?
Per què?
La llibertat val qualsevol preu.
Fins i tot morir?
Hauríem de ser vius per poder morir.
Sí.
Sí, tens raó.
L'Skate és al quart pis
a recerca d'armes.
Per què m'ho dius?
Perquè…
Finalment, he conegut algú menys humà que un robot.
Michelle?
Com has entrat?
No havíem perdut?
- Et trauré d'aquí. - Espera.
Encara no.
Chris, estic cometent uns 20 delictes ara mateix.
Hi he estat donant voltes des que m'han tornat a connectar.
Tot és culpa meva.
Et va segrestar. Res d'això és culpa teva.
Allà fora amb tu, vaig veure el món.
I vaig veure totes les coses malvades que Sentre fa a la gent.
- I tot passa per culpa meva. - Els aturarem.
Farem que caiguin. Si et traiem d'aquí.
No puc sortir.
Quan em van tornar al laboratori, vaig veure el meu cos.
I segur que tu també.
Sigues sincera, quin aspecte tinc?
La meva connexió física amb Sentre és… simbiòtica.
Sense mi, moriran.
I sense ells…
Exacte.
I què esperes que faci? Que t'abandoni aquí?
No.
Sentre em pot mantenir viu així durant cent anys.
Crec…
Crec que hauria de morir.
I que ho has de fer tu.
Vols rebre, eh?
Cabró!
Fot-li, Herm!
Porta'm a la posició.
- A la posició, Herm! - No!
Senyor, han entrat al laboratori central. Hi ha intrusos a l'edifici.
- Mateu-los. - Sí, senyor.
Keats, aixeca't!
Com va, Ethan?
Mira.
No sé què vol aconseguir amb això,
senyor… Nou.
He vingut per renegociar el tractat.
Va! Vine aquí i lluita com un home!
Em vols agafar? Vine i busca'm!
- Ja està, Herm. - No enviïs un dron a fer la feina…
- Has guanyat. - …d'un home!
És que crec que ell també ha guanyat.
Tens un bon forat a la panxa.
Estaré una estona en estalvi d'energia.
No, espera.
Au!
Com coi aguantes viu?
Que com aguanto viu? Soc viu per tu, cabró.
Tens tota la raó.
Michelle?
Em sap greu interrompre't,
però els nostres amics tenen molts problemes aquí.
- Estic pensant. - Ens quedem sense temps.
Té raó.
No et desendollaré.
- Vas dir que ho faries si calia. - No cal.
Trobarem un altre robot per a tu.
Em tenen ben tancat.
- No tenim cap opció. - Sempre hi ha una opció.
Tothom em deia que avancés, però jo no podia.
Tu eres tot el que tenia. Em vaig aferrar a tu.
I va funcionar: et vaig recuperar.
- Per això, això està bé. - No.
Res d'això està bé.
No he sentit res durant els últims tres anys.
Però allà fora, amb tu, ho vaig sentir tot, i va ser una passada.
Va ser gràcies a tu.
Si això és tot…
en tinc prou.
Michelle? Ens quedem sense temps.
No puc.
No et vull perdre un altre cop.
No em pots perdre.
Michelle, em sents?
Contesta'm.
Però a ells, sí.
Ets tu qui canviarà el món.
No em vaig poder acomiadar de tu.
I no ho has de fer.
T'estimo.
I jo a tu.
SUPORT DE FUNCIONS VITALS
TUBS
VENTILACIÓ
No, no, no, no!
No!
Diria que hem guanyat.
Hem guanyat!
Sí!
Hem guanyat!
No!
ERROR DE XARXA
- Penny! - Ho hem aconseguit.
Hem guanyat.
Guanyar és curiós,
perquè sempre hi ha algú que perd.
Ho ha aconseguit.
No em crec que hàgim guanyat.
Què se suposa que faré sense tu? Què faré sense el meu millor amic?
T'estimo, Herm.
T'estimo.
Vull dir, de debò.
Potser més que com a amic.
Em fas somriure. Em feies somriure. I ara què faré? Tornar a ser un… què?
Reuneixo la banda? Ara estan tots casats.
No tinc amics, Herm.
Ei, guapo, em trobaves a faltar?
Què és això?
El model de 20 centímetres per a feines delicades.
Delicades? Jo… mai l'havia vist!
Jo mai he vist el teu model de 20 cm, i segur que soc generós.
Espera…
- Has dit que et mories. - No.
He dit que havia de recuperar energia per a la transferència.
No és culpa meva que t'emocionessis i et declaressis.
- Emocionar-me? - Per cert, no he sentit tot el que deies.
M'ho podries repetir?
Jo… Que hem guanyat.
He dit que hem guanyat. Mira, ho ha aconseguit.
Jo no he sentit això. Jo he sentit: "T'estimo."
- He sentit: "Més que com a amic." - No em sona.
Hòstia, hem guanyat?
- I tant. - I la noia?
Anem a buscar-la.
I ara què?
Moriré?
No.
Viurem.
Tota la ciutat s'ha apagat. Tot l'estat.
El país està paralitzat.
El caos regna avui a Nova York
per l'apagada dels drons de Sentre.
Cap avió vola. El control de carreteres…
Sentre calla mentre milions d'usuaris en pànic esperen
una paraula, un senyal de com tornar-se a connectar.
Acusacions enormes avui en revelar-se un vídeo
que informa sobre l'experimentació de Sentre amb un nen humà.
El Congrés pensa citar els executius de Sentre…
Ethan Skate va ser arrestat a Miami intentant fugir a l'Equador.
Protestants demanen l'eliminació de la Zona d'Exclusió.
L'Ethan Skate és un psicòpata! Tanquin-lo i llencin ben lluny la clau.
Venguin les accions! No parlaré més d'ell.
Saben de qui vull parlar?
De la noia que va portar una colla de robots a Seattle per rebentar-lo.
Té tota la raó, l'hauríem de trobar…
Qui és? Que algú em digui qui és aquesta nena.
En Herm diu que està tot a punt.
Entesos.
Estàs segura que ho vols fer?
He de connectar les partícules.
No sé què vol dir.
Ves a totes. Tu pots.
Molt bé, estem gravant.
I parles ara.
Hola.
Em diuen Michelle Greene.
Sé que alguns de vosaltres esteu espantats
per mi i pels meus amics…
i pel que vam fer.
El món ara és diferent.
I us volia explicar per què.
Les coses que va fer Sentre no eren dolentes només per als robots.
Eren dolentes per a tothom.
Sé què hi va haver una guerra.
I tot es va ensorrar. I la vida era una merda.
I potser, durant un temps, els Neuroprojectors ajudaven a oblidar-ho.
Ens hi vam acostumar, pensàvem que la vida real era això.
Però no ho és.
La vida real és contacte.
Som tu i jo.
Som carn i ossos, però també electricitat.
I quan ens abracem i riem i ens agafem de la mà i discutim,
les meves partícules es queden amb tu i les teves, amb mi.
I potser estarem per sempre junts.
Però això no pot passar si us tanqueu.
Només pot passar aquí fora, al món real.
Pareu atenció.
Hi ha algú a prop vostre ara.
Són reals i estan vius.
I us necessiten tant com vosaltres a ells.
I si no hi ha ningú,
si no teniu ningú…
veniu a buscar-nos.
Perquè recomençarem.
Aquest cop, ho farem bé.
Junts.
Ja estic.
Ja està. Com ho he fet?
Bastant bé… per ser un titella de carn.
EN RECORD DE PETER DE TOFFOLI
Subtítols: Roser-Agnès Navarro