‎Din episodul anterior…
‎- Bibanii primesc rahaturile. ‎- Ce naiba-i asta?
‎Lumea șantajează CIA-ul. ‎Verifică dacă amenințările sunt reale.
‎Mă numesc Max Meladze. ‎Sunt încarcerată în Phoenix.
‎Dacă nu mă eliberați, voi divulga secrete.
‎E clar că știe informații secrete.
‎Selby Shaw e pseudonimul lui Dawn Gilbane.
‎- Unde e? ‎- Cum ajung în Yemen?
‎Clasa a doua. Mașină economică.
‎Spionii iau avioane de linie?
‎Nu sunt spion, ci avocat.
‎- Doamne! ‎- Cred că ai venit să ne anchetezi.
‎Futu-i!
‎Spioana e Max Meladze.
‎Faptul că cineva ar ascunde așa o fată ‎ar trebui să te sperie.
‎Am documente CIA secrete.
‎- Sunt într-un depozit. ‎- Luăm noi geanta.
‎Cine pune acid într-o geantă?
‎Un supraviețuitor.
‎M-am uitat pe conturile tale ‎pe rețelele sociale.
‎Acum știu ce iubite ai avut.
‎Cred că amenințarea ei este credibilă.
‎O întrebare. Pot să am încredere în tine?
‎- Când avem aceleași interese. ‎- Mă bag.
‎UN SERIAL NETFLIX
‎CU CINCI ANI ÎN URMĂ
‎Banii tăi murdari, curați ca lacrima.
‎Unde mi-e tratația?
‎Pe drum.
‎Nu-mi place s-aștept.
‎Uneori, așteptarea e cea mai bună parte.
‎Urăsc opera.
‎La pauză plec spre Moscova.
‎Deputatul e nervos legat de Havana.
‎Amenință că-l trimite aici pe Guriev.
‎Nu-ți face griji.
‎Ai întârziat. E țâfnos.
‎Mereu e țâfnos.
‎Ce-ai pățit?
‎N-ar trebui să-ți spun.
‎Consiliul se reunește ‎să discute despre tine.
‎Știi de ce?
‎Sunt sigură că pot liniști apele.
‎Cum arăt?
‎Ca un star de cinema.
‎Da.
‎Ai o problemă. Obșceacul îți vrea capul.
‎- Vin să te omoare. ‎- Au aflat că spionez?
‎Nu. Nu știu că lucrezi pentru noi.
‎Te-ai grăbit să țintești prea sus. ‎Ai călcat pe coadă pe cine nu trebuia.
‎Pleacă!
‎Pot îndrepta asta.
‎Nu. Dacă nu fugi, o să mori.
‎Capăt de drum, Max.
‎- V-au plătit mai mult să mă chinuiți. ‎- Nu. E gratis.
‎Mai ești cu noi?
‎Da.
‎- Trebuie să mă ajuți. ‎- Nu trebuie să fac nimic.
‎Nu ești spioana mea.
‎Dar cândva m-ai ajutat. ‎Îți întorc favoarea.
‎Ai un pachet de evacuare la aeroport.
‎- Să te dai la fund în SUA. ‎- Dar nu vreau să merg în America.
‎Bine. Acum o să închid.
‎Așteaptă!
‎Am să mă duc.
‎Dar nu mă abandona.
‎- Vreți să lăsați un mesaj? ‎- Nu. Am lăsat deja mai multe mesaje.
‎Mă țineți blocată în haznaua asta ‎de peste o lună.
‎Îmi pare rău. ‎Fără un nume, nu pot face nimic.
‎CIA-ul are mii de angajați.
‎E spion, idioata naibii! ‎Nu-i știu numele adevărat.
‎Și știu lucruri. Lucruri secrete.
‎Da, dnă. Așteptați să vă fac legătura ‎cu mesageria generală.
‎CINCI ANI MAI TÂRZIU
‎- Ai primit citație de la Senat? ‎- Ieri.
‎Ți-au scris greșit numele.
‎Bine-ar fi să o pot ignora din cauza asta.
‎Poți. Dacă vrei să fii închis ‎fiindcă ai sfidat Congresul.
‎Owen, e grav. ‎Lucrezi la Agenție de o săptămână
‎și deja te-ai pus rău ‎cu Comisia de Informații a Senatului.
‎Asta e cea mai mică problemă.
‎Ce vrei să spui?
‎Ce se întâmplă, fraților?
‎Owen e depășit iar de situație.
‎- Ce băiat silitor! Bravo, amice! ‎- Mersi.
‎Dacă nu o iei în serios, ‎nu-mi mai bat capul.
‎Întrebare nevinovată.
‎Te-a învățat firma cum tratezi ‎cu un client în care nu ai încredere?
‎Clientul tău e CIA.
‎Da.
‎Nu e o întrebare ‎pentru superiorii sau colegii tăi?
‎- Nu ai încredere în ei. ‎- Owen, nu mai ești la Drept.
‎Nu mai poți lua examenul cu brio ‎în ultima clipă.
‎- Nu când miza e atât de mare. ‎- Până acum mi-a mers.
‎Chiar așa?
‎Uite…
‎Miza mare amplifică și provocarea.
‎Dar e o problemă ca oricare alta.
‎Odată ce deslușesc sistemul, ‎voi putea depăși și obstacolele.
‎Dacă nu-l ajutăm, ‎o să se arunce cu capul înainte.
‎Cred că termenul corect e „a facilita”.
‎Bine. Principala sarcină e ‎să te protejezi.
‎Poți face asta doar dacă îți faci temele, ‎măcar o dată.
‎Dacă afli adevărul, ‎nu contează dacă minte clientul.
‎- Și nu întreba ce e adevărul. ‎- N-aveam de gând.
‎- Informația e putere. ‎- Nu. Informația înseamnă avantaj.
‎Hannah!
‎Unde ești? Hei… Salutare!
‎Mai ai niște Adderall ‎care nu-ți mai trebuie?
‎Nu pentru mine.
‎Pe lângă jumătatea de flacon furată deja?
‎„Furată” e un cuvânt tare urât.
‎Sunt pentru un coleg. Nu te criza.
‎Bine. Ia și restul flaconului. ‎Dar asta-i tot.
‎După, îmi pun capcane în geantă.
‎Ești cea mai tare. Mulțumesc.
‎- Da. ‎- Ne vedem diseară sau mâine.
‎Poate peste două zile. ‎Să-mi fac bagajul, cine știe?
‎Alo!
‎Unde sunt banii mei?
‎De unde ai numărul ăsta?
‎Unde puii mei mi-s banii?
‎Ți-am zis să-i lași în geantă ‎și să-i bagi într-un tomberon.
‎Ca să-i ia asociații mei.
‎- Asta am și făcut. ‎- Minți.
‎Dar te pricepi, avem asta în comun.
‎Da. Tu ești o infractoare și o ucigașă.
‎Nu caut lucruri pe care le avem în comun.
‎Și, de când te-am cunoscut,
‎am fost fugărit, torturat și citat
‎și am constatat că nu-mi place.
‎O să fie și mai dureros pentru tine ‎dacă nu mă scoți dracului de aici.
‎Lucrez la asta. ‎Dar nu e o amendă pentru viteză.
‎Viața mea ar fi mai ușoară
‎dacă aș ști ce informații ‎ameninți să divulgi.
‎În ce operațiuni ai fost implicată?
‎Owen, vrei să-ți spun asta ‎pe o linie telefonică nesecurizată?
‎Sigur că nu. ‎Dar pot să vin la tine imediat.
‎Nu. Data viitoare când o să te văd, ‎o să mă iei de aici cu mașina.
‎Altfel, o să-ți afli răspunsurile ‎de la CNN.
‎Așteaptă…
‎Scuză-mă! Scuze.
‎Aici e Arhiva?
‎Uimitor! Sunt Owen Hendricks, ‎de la biroul juridic.
‎Am nevoie de ajutor la teme.
‎- Trebuie să caut un dosar. ‎- Ce noroc pe mine!
‎Da. Dacă am căutat un nume
‎la Servicii Clandestine ieri ‎și nu au găsit nimic,
‎am motive să cred ‎că tu îmi dai azi un răspuns diferit?
‎Posibil. Unele materiale ultrasecrete ‎nu apar în baza de date.
‎Chestiile pe care încearcă să le ascundă, ‎alea bolnave de tot?
‎Nu comentez.
‎Cum caut un nume?
‎Completează formularele 1117A, ‎2061H și 3108F
‎și adu-le semnate în trei exemplare ‎de superiorul tău.
‎- Ai cumva…? ‎- Glumeam. Care e numele?
‎Numele de familie e Meladze. ‎M-E-L-A-D-Z-E.
‎Prenumele e Maxine.
‎- Cunoscută drept Max. ‎- Regiunea?
‎Europa de Est.
‎ACCESARE BAZĂ DE DATE
‎Ar trebui…? Vrei să aștept aici?
‎Computerul a fost construit în 1996
‎și, dacă găsesc ceva, ‎trebuie să caut dosarul fizic.
‎Notează-mi aici datele tale de contact
‎și trimitem ce găsim la biroul tău.
‎Vine.
‎Ba nu vine.
‎Ba da, vine.
‎Ăsta e biroul meu. Știți asta, nu? Al meu.
‎Am venit să ne împăcăm.
‎Nu te-am pregătit bine pentru Yemen
‎și umblă vorba ‎că ești depășit de situație cu șantajul.
‎- Da? Cine v-a spus asta? ‎- Nu contează.
‎Dar contează să simți ‎că ai tot ce-ți trebuie ca să reușești.
‎Deci cum te putem ajuta?
‎Drăguț din partea voastră, ‎dar momentan mă descurc.
‎Bun.
‎Dacă ai nevoie de ceva, ‎suntem aici să te ajutăm.
‎Da. Mulțumesc.
‎A, și…
‎Vorbeam mai devreme cu Lester
‎și ne-am dat seama ‎că nu ți s-a vorbit încă despre întâlniri.
‎De fapt, am vorbit despre asta ‎cu ai mei la educație sexuală.
‎Așa că…
‎Nu.
‎Vrem să te învățăm ‎cum merg lucrurile pe aici.
‎- De ce? ‎- Hârțoage.
‎Sau cum să eviți hârțoagele.
‎Există cerințe apăsătoare de raportare ‎a interacțiunilor personale.
‎Credeam că sunt pentru străini.
‎Nu, sunt pentru cei cu care ai ‎relații apropiate, continue.
‎Asta înseamnă fără prezervativ.
‎- Dar porți mereu prezervativ, nu? ‎- Și acum port.
‎Bine.
‎Eu și Lester lucrăm aici de ceva vreme
‎și cunoaștem femeile fără iubiți.
‎Te putem ajuta să eviți nebunele.
‎Super. Pe voi vă sun primii ‎dacă o să ies iar la întâlniri.
‎Grozav.
‎Și e timpul pentru ședință.
‎- E prima la care participi, nu? ‎- Da.
‎- Drăguț. ‎- De ce?
‎De ce?
‎Fir-ar al naibii!
‎Cine-a făcut-o?
‎Care dintre voi a dat-o-n bară ‎de data asta?
‎Glumeam și eu.
‎Bune fețe inexpresive.
‎Mai puțin a ta, Maeson.
‎- Am văzut cum ai țuguiat buzele. ‎- Îmi pare rău.
‎S-N-P-V.
‎„Să nu…
‎pari vulnerabil.”
‎Bine.
‎Violet, ce vești avem ‎legat de chestia cu oamenii ăia?
‎Prietenul nostru de acolo spune ‎că apele sunt agitate, dar fără furtună.
‎Bun. Salazar, vreo problemă ‎cu încadrarea bunurilor?
‎Până acum, nu.
‎Prietenul nostru aude șoapte
‎că elementul de care eram îngrijorați ‎nu s-a concretizat.
‎Bun. Fii cu ochii pe el.
‎E posibil ca prietenul să aibă alt plan.
‎Janus, de ce aud de burți deranjate ‎în ținutul cămilelor?
‎Alo!
‎Termină!
‎Nu pune nimeni botul că ai narcolepsie. ‎Nu-mi pasă ce zice medicul.
‎Va fi o problemă?
‎Domnule, nu știu să se întâmple ceva ‎în regiunea pe care ați menționat-o.
‎Lăsați-mă să mă informez și revin la dv.
‎Dă-o-n mă-sa, repară și gata.
‎În regulă. Da, domnule.
‎Hendricks!
‎Ai mai aflat noutăți despre…
‎roata ce scârțâie?
‎Despre ce?
‎A, despre…
‎Conform ultimei noastre discuții, ‎am luat legătura cu fosta spioană.
‎- Prea multe date. ‎- Ce…?
‎Scuze. Îmi pare rău.
‎Persoana din locul respectiv…
‎și încerc să mă lămuresc cât de bine…
‎- Cât de bine cunoaște mafia rusă. ‎- Doamne!
‎- Ce se petrece? ‎- Nu vor rahatul tău pe pantofii lor.
‎Violet, nu l-ai învățat nimic?
‎Învață greu de tot, domnule.
‎Misiunile la care lucrăm ‎ne pot aduce în fața Senatului.
‎E politicos să nu împărtășești prea mult.
‎Nimeni nu vrea să știe ceva ‎dacă nu e neapărat nevoie.
‎- Ai înțeles? ‎- Da, domnule.
‎Deci ai un plan de bătaie ‎pentru femeia asta sau nu?
‎Nu, nu încă.
‎Dar știu că nu ați vrea să acționez ‎fără să evaluez riscul.
‎Mi-am întins antenele ‎și voi ști mai multe curând.
‎Super!
‎NU S-A GĂSIT NICIUN DOSAR.
‎COMPLEXUL PENITENCIAR ARIZONA ‎PERRYVILLE
‎Pot să-ți fac rost de marijuana. ‎Te costă 200.
‎E prea mult.
‎Ți-i dau înapoi.
‎Rahat!
‎Hei!
‎Încetați!
‎Janus!
‎Pleacă!
‎Aș vrea eu, dar am nevoie de un sfat.
‎Las-o baltă. Ești mort pentru mine.
‎Nu-mi mai trebuie, bibane.
‎Nu mai trebuie să stau treaz. ‎Nenorocirea s-a întâmplat deja.
‎Zău?
‎La cât de furios era Nyland, s-ar părea
‎că nenorocirea ar fi ‎să afle că l-ai mințit din nou.
‎Mă ameninți cumva?
‎Nu, doar încerc să aflu ‎cum să mă descurc pe-aici.
‎Ce vrei să știi?
‎De ce nu găsesc ‎dosarul oficial al șantajistei în arhivă?
‎Chiar dacă era o spioană ascunsă,
‎informațiile ei au stat la baza ‎mai multor operațiuni în timp.
‎Cineva a făcut curat după el.
‎Cineva? Superiorul ei? Nu Bob?
‎Nu știu. Nu o să mă bag în asta.
‎Indiferent de amenințări. ‎Ar trebui să faci la fel.
‎Dacă află că îți bagi nasul ‎în operațiunile lui vechi,
‎ajungi într-o cameră întunecată, ‎cu plastic pe jos.
‎Sunt pe teren minat.
‎Voi supraviețui ‎doar dacă voi afla ce naiba știe.
‎Îți trebuie dosarul ei informal.
‎- Ce-i ăla? ‎- RUMINT.
‎Informații bazate pe zvonuri.
‎Bine, și cum îl găsesc?
‎Nu e un dosar fizic.
‎Sunt bârfe.
‎Lucruri spuse pe holurile bazei ‎unde se afla superiorul ei.
‎- A fost spioană în Belarus. ‎- Nu înseamnă că acolo își avea baza.
‎Asta trebuie să afli ‎ca să descoperi un responsabil de caz
‎care ar putea fi dispus ‎să discute cu tine.
‎Ce?
‎Nu. Nu e aici, de ce?
‎- Meladze a fost înjunghiată după gratii. ‎- Cine?
‎- Roata mea care scârțâie. ‎- Și?
‎E moartă?
‎Nu, dar e furioasă.
‎- Domnule, trebuie să știu… ‎- Ce să știi?
‎- Noi am…? ‎- Ce-i cu noi?
‎Noi am făcut-o?
‎Îl întrebi pe directorul juridic al CIA ‎dacă Agenția,
‎căreia îi e interzis să acționeze în SUA,
‎a încercat să ucidă un cetățean străin ‎și un fost spion în Arizona, futu-i?
‎Nu.
‎Mă gândeam eu.
‎Ascultă-mă cu atenție, Hendricks.
‎Nu-mi permit să fie o problemă.
‎Senatorul Smoot caută ‎să mă implice într-un scandal,
‎ca să demisionez de rușine.
‎Ultimul lucru de care am nevoie e ‎ca roata ta să devină acel scandal.
‎Preia controlul asupra situației, ‎cu orice preț.
‎Da, domnule.
‎- Știam eu că e bine să-mi fac bagajul. ‎- Ce?
‎Nimic. Mă ocup. Stați fără teamă.
‎Teama e efectiv tot ce am.
‎Au.
‎A avut noroc. ‎Șișul a ratat organele vitale.
‎- Ești avocatul ei? ‎- Nu.
‎Da.
‎Interesant.
‎Trebuie să vorbesc cu ea între patru ochi.
‎N-ai să vezi.
‎Veniți.
‎Cinci minute.
‎Nu noi am comandat atacul.
‎Știu. Așa s-a răzbunat Talco ‎fiindcă i-am ars fața cu acid.
‎A fost cam urât.
‎- Dar acum sunteți chit, nu? ‎- Nu.
‎Va încerca în continuare să mă omoare. ‎E o problemă pentru amândoi.
‎De ce n-ai șantajat agenția ‎când ai ajuns în SUA?
‎De ce ai așteptat?
‎Vreau să merg acasă.
‎Nu poți, dacă se află că ai fost spioană.
‎Îmi ascunzi diverse lucruri,
‎crezând că, dacă vei controla ‎informațiile dezvăluite,
‎îți ascunzi duplicitatea.
‎Îți reiei viața din Belarus.
‎Dacă dai totul în vileag, ‎ușa aceea se închide pentru totdeauna.
‎Ai nevoie de ajutorul meu.
‎Mi s-au făcut promisiuni.
‎Mă aștept să se îngrijească de mine.
‎Dar crede-mă că, la nevoie, ‎am să incendiez locul ăsta.
‎Începând cu tine.
‎Nu vreau să-mi petrec ‎restul vieții după gratii.
‎Nu ăsta e viitorul meu.
‎Păi, atunci…
‎negociază un armistițiu cu Talco.
‎Nu pot. Nu de aici.
‎- Va trebui să faci tu asta. ‎- Nu, nu e în fișa postului.
‎Îmi pare rău.
‎Am făcut un târg, așa că…
‎dacă mă ajuți, te ajut și eu.
‎De ce ai nevoie?
‎De nimic.
‎Doar dacă te pricepi ‎la citațiile Senatului.
‎Mă pricep la putere și politică.
‎În regulă.
‎Un senator important îmi urăște șeful.
‎M-a citat și trebuie să depun mărturie, ‎doar ca să i-o coacă.
‎Nu vrea să depui mărturie.
‎Ce vrei să spui?
‎Te șantajează cu citația ‎ca să-i dai mizerii despre șeful tău.
‎Faci asta și citația dispare.
‎E mult mai rău.
‎Da, tu ai întrebat.
‎Așadar…
‎Eu îi trimit vorbă lui Talco, ‎iar tu pregătești un acord de pace.
‎- Știi să faci asta? ‎- Da.
‎Am reușit să nu fiu răpit de pirați ‎în Guyana. Vacanța de primăvară. Demență.
‎MOTELUL PISICA DE NISIP
‎Violet Ebner.
‎Salut. Eu sunt, Owen.
‎Aș avea nevoie de un sfat, ‎dacă mai e valabilă oferta.
‎Cum să nu?
‎Am nevoie să-mi mut cazul ‎în sistemul federal.
‎Cum fac asta?
‎- În ce parte a țării? ‎- În Arizona.
‎Stai să-l chem pe Lester. ‎Cred că a avut treburi pe acolo.
‎Bine.
‎Cum să negociezi cu succes ‎cu traficanții de droguri
‎Cazul lui Owen. Vrea să fie federal.
‎Avem ocazia să punem să fie spionat.
‎- Catherine. ‎- Nu. Mă gândeam la Amelia.
‎Amelia o să-l facă praf.
‎Va vrea ceva de la noi dacă-l spionează.
‎Glumești? ‎O să ne mulțumească pentru lipeală.
‎Crede-mă, puștiul e o partidă bună.
‎Bine. Am vorbit cu Lester.
‎Din păcate, nu are relații în sud-vest.
‎Dar Amelia Salazar a fost procuror federal
‎și sunt sigură ‎că are multă influență acolo.
‎- Super. Ne poți pune în legătură? ‎- Acum nu mai e la birou.
‎Dar vă pot face cunoștință mâine.
‎Mersi.
‎Îți rămân dator.
‎Nicidecum. Suntem în aceeași echipă.
‎Așa mai vii de-acasă!
‎Scuză-mă.
‎- Ce? ‎- Scuze.
‎Abia m-am cazat și am observat ‎că ai comandat mâncare.
‎Sunt lihnit.
‎- Cum sunt crochetele de pui? Bune? ‎- Nu sunt sigură că e pui.
‎Da.
‎Bine. Acum trebuie să sacrifici una, ‎pentru zeii piscinei.
‎De ce faci asta? Ca să ai noroc ‎sau ca să alungi un spirit rău?
‎E un gest inutil de distrugere.
‎Pot să iau loc?
‎N-ai decât.
‎Ce te aduce în stațiunea de cinci stele?
‎Sunt avocat. Am venit pentru un caz. ‎Plec dimineață.
‎Dar tu?
‎Ești de mult aici?
‎De două zile.
‎Muncă sau distracție?
‎- Familie. ‎- Te înțeleg.
‎Nu mi-am mai văzut-o din facultate.
‎Mama devenise prea instabilă.
‎Nu știu, uneori mă simt vinovat ‎din cauza asta.
‎Dar doar înrăutățesc situația ‎încercând să o îmbunătățesc.
‎De ce îmi spui asta?
‎E mai sigur să fii sincer cu străinii.
‎Nu o să te mai văd niciodată, nu?
‎Nu-mi pasă dacă mă judeci.
‎Ar trebui să încerci.
‎Ei bine…
‎tata a fost ucis de curând.
‎Era singurul care mă făcea ‎să mă simt în siguranță.
‎Normală la cap, iubită.
‎Tata a murit când aveam 12 ani.
‎A murit în război. Asta a frânt-o pe mama.
‎Am încercat din răsputeri…
‎să fiu bărbatul în casă, ‎să fiu ca el, dar…
‎Credeam că facem asta mâine-dimineață.
‎Îți stă bine. ‎Poți să o păstrezi, dacă vrei.
‎Crezi că am nevoie de permisiunea ta?
‎În clipa asta, probabil că nu.
‎- Unde mi-s banii? ‎- La loc sigur.
‎Taie banda. Hai să-i luăm.
‎Ce-ai pățit la mână?
‎Mi-a fost smulsă unghia. ‎A fost o situație asemănătoare cu asta.
‎- Ghici care loc era mai curat. ‎- Numai molâii smulg unghii.
‎Studiile psihologice arată ‎că amenințarea cu răni permanente…
‎e cea care motivează un ‎pendejo…
‎să-și trădeze interesele.
‎Așadar, unde sunt banii mei?
‎Ți-am spus.
‎În parcarea penitenciarului Perryville. ‎Nu-i vei găsi fără mine.
‎- Nu-mi poți face o droaie de găuri. ‎- Cât înseamnă asta?
‎Niciuna!
‎Niciuna. Nu mă joc cu voi. ‎Nu lucrez pentru Max.
‎Nu-mi pasă de banii ei, ‎ei nu-i pasă de mine.
‎Așa că taie naibii banda ‎și hai să ne despărțim pe veci.
‎De cât timp o cunoști pe Max?
‎E în interesul tău ‎să-mi spui tot ce știi despre ea.
‎- Da? ‎- Ești dușmanul dușmanului meu.
‎- Crezi că vom fi prieteni? ‎- Nu.
‎Sper să nu ne mai revedem.
‎Dar, dacă acționez cu cap, ‎o scot din viețile amândurora.
‎Max a creat o afacere de nișă ‎când a venit în oraș.
‎Dar a sărit calul cu banii ăia. ‎A luat ceva ce nu-i aparține.
‎Te va trăda și pe tine.
‎E bine de știut.
‎Nu.
‎Ia-o de lângă mine și deschide-o.
‎Hei!
‎Nu-i frumos, frate.
‎- Tu și Max sunteți chit? ‎- Da.
‎- Hei! Ce faci? Nu poți… ‎- Nu te apropia!
‎E închiriată, băi!
‎Am făcut târgul. I-am dat banii tăi.
‎MESAJ ‎Am făcut târgul. I-am dat banii tăi.
‎DE LA: OWEN ‎ORA 22:28
‎Relaxează-te. N-am venit să-ți fac rău.
‎Soldații nu pot fi învinovățiți ‎pentru ordinele primite.
‎Dar eram curioasă în privința ta,
‎așa că am făcut săpături.
‎Fiica ta…
‎e frumoasă.
‎Nu. Nu-ți face griji, eu…
‎Nu i-aș face niciun rău.
‎Cândva am avut și eu o fiică.
‎Nimic nu se compară cu asta.
‎Bucuria când sunt dulci.
‎Nebunia atunci când nu sunt.
‎Karolina mea era tare neastâmpărată.
‎Îndărătnică.
‎Foarte încăpățânată.
‎Toate calitățile necesare unei fete ‎ca să supraviețuiască în lume.
‎Dar nu trebuie să-ți spun ție asta.
‎Îți spun toate astea fiindcă vreau să știi ‎că nici nu mă gândesc
‎să-i fac vreun rău fiicei tale.
‎Dar am să-ți omor ‎toți ceilalți membri ai familiei,
‎dacă nu lucrezi pentru mine.
‎O agentă dublă.
‎Îi spui minciuni lui Talco.
‎Îmi spui ce pune la cale.
‎Mă avertizezi ‎dacă încearcă iar să mă omoare.
‎Poți face asta?
‎Bun.
‎Odihnește-te, iar eu am să spun ‎o rugăciune pentru ‎malișca‎ ta diseară.
‎- Trebuia să fii la serviciu. ‎- Bine, da, și tu.
‎Nu te uita.
‎Mi-am luat concediu medical.
‎Nu mai înduram să analizez documente ‎în sala de ședințe unde e ger.
‎Vin de la aeroport. ‎Fac un duș și plec la birou.
‎Voiam să fac mini-pizza.
‎Da, te rog.
‎Cum merge căutarea adevărului?
‎E grozav.
‎Nu grozav.
‎Nu e de mirare într-un loc ‎care asta face, ține secrete.
‎Ce?
‎Nu vreau să fiu fata care spune ‎că-și face griji pentru tine,
‎fiindcă cine vrea să fie fata aceea?
‎Dar îmi fac griji pentru tine.
‎Nevoia asta ‎de a te arunca cu capul înainte,
‎ca să tot dovedești de ce ești în stare, ‎nu e sănătoasă.
‎- E ambițioasă. ‎- Nu.
‎Eu sunt ambițioasă. Tu doar te temi.
‎E alt sentiment.
‎Mă tem? De ce mă tem?
‎Nu știu.
‎Sincer, chiar nu știu.
‎Adică…
‎- De ce te-ai angajat la CIA? ‎- Pentru că…
‎Și nu-mi spune că voiai ‎să intri în pâine din prima zi.
‎Habar n-aveai ce însemna asta.
‎Uite o întrebare mai ușoară. ‎De ce ai vrut să devii avocat?
‎Știi de ce.
‎Nu. Știu povestea pe care ți-o spui.
‎Dar nu doar ca să-i arăți mamei nebune ‎că se înșală
‎faci alegeri extreme în viață.
‎- Și dacă e așa? ‎- Ar fi o mare prostie.
‎Ce vrei să fac?
‎Pe bune, ce vrei să fac? Să demisionez?
‎Deși n-am realizat nimic?
‎Doamne, Owen, ai voie ‎să recunoști că ai greșit.
‎Pot să fac asta.
‎Am 24 de ani, e normal să fac greșeli.
‎Să-mi asum riscuri mari.
‎Nu-i așa?
‎Da.
‎Mă tem că Agenția îți va amplifica ‎cele mai rele instincte.
‎Sunt firme pe strada K ‎care te-ar angaja cât ai clipi.
‎Te-ar plăti cu o avere.
‎Da. E clar că adori dreptul corporatist.
‎Și mie mi-ar plăcea.
‎Bine. Măcar nu-mi bat capul ‎cu citații scrise greșit de la Senat.
‎Scris greșit.
‎Ce?
‎Așa o găsesc.
‎Trebuie să plec.
‎Ador faptul că ții la mine ‎și vrei să fiu în siguranță.
‎Mulțumesc.
‎- Salutare! ‎- Iarăși tu?
‎- Da. ‎- Vrei să caut un nume?
‎Nu. Același nume, puțin schimbat.
‎Cineva s-a străduit mult ‎să elimine numele lui Max din sistem,
‎dar i-a scris numele corect ‎în toate rapoartele,
‎înștiințările și comunicările?
‎- E imposibil. ‎- Întocmai.
‎E posibil să fi șters doar dosarele ‎în care numele ei e scris corect.
‎Așa că am alcătuit o listă ‎cu 100 de ortografieri greșite de căutat.
‎Adaugă orice crezi că mi-a scăpat.
‎- E o idee foarte isteață. ‎- Mulțumesc.
‎Amelia? Bună.
‎- Nu cred că ne-am cunoscut oficial. ‎- Owen!
‎- Salut. ‎- Bună.
‎Închide ușa.
‎Mi-a zis Violet că s-ar putea să vii.
‎Da. Aș avea nevoie de un sfat.
‎Dar te previn că trebuie ‎să-ți împărtășesc mai multe. Bine?
‎Da. Înainte de asta, ‎să stabilim regulile de bază.
‎- Bine. ‎- Am nevoie de amor.
‎Nu multă, nu am timp de ceva serios,
‎dar va trebui să-ți dai silința ‎dacă vom ieși împreună.
‎Violet ți-a spus că aș fi interesat?
‎Da. Doar nu crezi că te-aș ajuta degeaba.
‎Nu. Firește că nu.
‎Doar că… încă învăț ‎cum funcționează lucrurile aici.
‎Crede-mă, e mult mai ușor așa.
‎Cu un tip din industria farmaceutică,
‎rapoartele săptămânale de contact ‎au fost un coșmar.
‎Păi, sunt un mare fan al amorului.
‎E important să ne asigurăm ‎că există o scânteie.
‎Intimitatea necesită o conexiune mentală.
‎Nu deveni siropos.
‎Vreau doar o cină și un film ‎din când în când.
‎Ieșim săptămâna asta, alegi un loc frumos…
‎Să fie retras, să nu fim văzuți.
‎Dar mâncarea să fie bună. Sunt gurmandă.
‎Am înțeles.
‎Trecem la treabă?
‎De ce ai nevoie?
‎- E vorba de roata care scârțâie? ‎- Da.
‎E o fostă spioană, ‎închisă pentru omor în Arizona.
‎Vreau să-i fac cazul federal, ‎ca să retrag acuzațiile la nevoie.
‎Bine, o sun pe A’Nyah Bell, ‎la Departamentul de Justiție.
‎Dar nu-i voi spune ultima parte.
‎Ci doar că vrem să fie un caz federal ‎din motive de siguranță națională.
‎Putem face ca Departamentul de Justiție ‎să preia un caz?
‎Nu, dar o pot face pe A’Nyah să creadă ‎că e o mișcare profesională bună.
‎- Cum o cheamă pe spioana ta? ‎- Maxine Meladze.
‎M-E-L-A-D-Z-E.
‎Acum e închisă la Perryville.
‎- Am notat. ‎- Mersi.
‎Săruți bine, nu?
‎Ești unul din ăia ‎care-și vâră limba cu gura larg deschisă?
‎Doamne, nu! Nu, urăsc asta.
‎Am ieșit cu așa o tipă în liceu ‎și parcă încerca să-mi mănânce fața.
‎Sunt mai subtil.
‎Abia aștept.
‎Da.
‎Salut. Cum a mers cu Amelia?
‎Magic. Deja planificăm nunta. ‎Vrei să fii cavaler de onoare?
‎- O să te ajute cu problema ta? ‎- Da.
‎Bun. Mă bucur că v-am putut face lipeala.
‎Mersi că ne-ai pus în legătură.
‎- Sper că nu e un dosar gol. ‎- Nu de tot.
‎- Dar am obținut puține rezultate. ‎- Asta e tot?
‎Cineva s-a chinuit ‎să secretizeze și ortografierile greșite.
‎Una le-a scăpat. Chirilicele-s nașpa rău.
‎Da, dar e cenzurat la greu.
‎- Cum obțin originalul? ‎- Mă depășește.
‎Dar jos e menționat ‎numele agentului de caz.
‎Mulțumesc.
‎Domnule, trebuie să plec la Viena.
‎Ba nu trebuie. Folosește telefonul.
‎E o conversație ‎care nu vreți să fie interceptată.
‎Vă pot da detalii, ‎dar ar însemna să cunoașteți
‎anumite lucruri ‎pe care veți vrea să le negați.
‎Mă manipulezi, Hendricks? ‎Ai un plan care să mă îngrijoreze?
‎Nu. Domnule, încerc doar să-mi fac treaba ‎pentru care m-ați angajat.
‎Bine. Dă-mi câteva detalii.
‎La Viena e un agent de caz ‎care m-ar putea ajuta să înțeleg
‎cât de periculoasă e roata ce scârțâie.
‎Bine. Du-te.
‎Dar ai grijă.
‎Viena e Olimpiada spionajului,
‎unde toate agențiile străine de informații ‎își trimit vedetele.
‎Nu face pe șmecherul.
‎- Fă-ți treaba și pleacă. Ai priceput? ‎- Da, domnule.
‎- E ca un accident aviatic. ‎- Insula…?
‎- Ce naiba faci? ‎- Îmi caut pașaportul negru.
‎Operațiunile spun ‎că mi l-au trimis acum cinci zile.
‎Încă dinainte să plec în Yemen.
‎- Ei bine, nu-i la mine. Nu. ‎- Nu?
‎Ăsta ce e?
‎A ajuns din greșeală în corespondența mea.
‎Da, sunt sigur că Nyland va pune botul.
‎Bine. Ce vrei?
‎Nyland mă trimite la Viena
‎și trebuie să-mi creez ‎o identitate formală falsă.
‎Voi o să-mi spuneți cum.
‎O identitate formală falsă ‎nu va sta mereu în picioare.
‎Așa că evită situațiile ‎în care trebuie să te bazezi pe ea.
‎Vei merge la Viena ca diplomat.
‎Mai precis, ca atașat juridic temporar ‎pentru Departamentul de Stat.
‎Te va caza agenția,
‎nu trebuie să interacționezi cu recepția.
‎Intră în hotel și cineva îți va da cheia.
‎Bună.
‎Lance Miller?
‎Nu. Lance Millerman.
‎Mulțumesc.
‎STEPHANSPLATZ ‎CAFENEAUA HOFBURG, ORA 21:00
‎HOTELUL ROYAL
‎Așteptați pe cineva?
‎- Da. ‎- Cum vă numiți?
‎Lance Millerman.
‎Sunteți căutat la telefon.
‎- Alo? ‎- Felicitări.
‎Ești urmărit de toate Națiunile Unite.
‎Te-am urmărit pe tot drumul de la hotel.
‎Te-a învățat cineva contrafilaj?
‎De ce? Sunt atașat juridic ‎pentru Departamentul de Stat.
‎Nu, ești un plod ‎care se joacă cu rechinii.
‎Mergi la ambasadă. Ne vedem acolo.
‎Nu mă deconspir pentru rahatul ăsta.
‎Îmi pare rău. ‎E prima oară când vin la Viena.
‎Așteaptă să mergem ‎într-o cameră securizată.
‎Mulțumesc.
‎Ce naiba cauți aici?
‎Calmează-te, am venit după informații.
‎Nu-i mare scofală.
‎L-ai convins pe directorul juridic ‎să te trimită aici
‎și pe ambasadorul SUA să aprobe
‎și ai venit la Viena să-mi spui ‎că nu e mare scofală?
‎Ai dreptate. E mare scofală. ‎Iar tu ești mâncat.
‎Dar întrebarea e: cât de mâncat? Știi?
‎Așa că stai naibii jos.
‎Bine. Nicio problemă.
‎Ce vrei să știi?
‎Ai fost încartiruit în Belarus în 2014.
‎Am staționat acolo în MT.
‎Ce înseamnă?
‎Misiune temporară. ‎Câteva luni între sarcinile formale.
‎Cum a fost baza?
‎Sincer, a fost ca la nebuni. ‎Zero supraveghere, conflicte interne.
‎Abia așteptam să plec de acolo.
‎Ai auzit vreodată de Max Meladze?
‎O dată sau de două ori.
‎Încerc să-i găsesc dosarul informal.
‎De ce?
‎Nu pot să-ți spun.
‎Ascultă.
‎Rusia și Belarus sunt state mafiote.
‎Mafia asigură forța ‎pentru cerințele elitelor politice,
‎iar specialitatea lui Max era ‎să mențină acele elite fericite.
‎De aceea a fost un spion ‎așa valoros pentru noi.
‎Cine o superviza?
‎Nimeni, când am ajuns eu.
‎E normal ca un spion să nu fie supervizat?
‎Nu. Dar primul a murit ‎în urma unui infarct.
‎M-am plâns la Langley, ‎mi-au cerut să rezolv,
‎dar n-am vrut să mă afund în asta.
‎Iar apoi Belarusul a devenit ‎o zonă restricționată înainte să plec.
‎Scuze, ce înseamnă „zonă restricționată”?
‎Un mediu operațional deosebit de ostil, ‎cu supraveghere intensă.
‎Nu poți desfășura operațiuni, ‎așa că pleci până se liniștesc apele.
‎- Și cu spionii ce se întâmplă? ‎- Depinde.
‎Ce s-a întâmplat cu Max Meladze?
‎Habar nu am. Plecasem de mult.
‎Ascultă, omule, dacă nu-mi spui adevărul,
‎pot face să fii chemat ‎înapoi la Washington
‎și să dai socoteală ‎în fața biroului juridic.
‎Am auzit că era împuternicită ‎să-și conducă propria rețea.
‎De spioni ai agenției?
‎E nebunie curată.
‎Nici dosar fizic nu avea. ‎Nici împuternicire, nici dosar de angajat.
‎- Nimic. ‎- Nu știu nimic despre asta.
‎Deci un spion neverificat avea voie ‎să supervizeze alți spioni?
‎Înseamnă că știe identitatea mai tuturor
‎spionilor noștri din Belarus și Rusia.
‎Ți-am zis eu că nu vrei să știi.
‎Iisuse Hristoase!
‎Am terminat?
‎Nu.
‎Stai jos.
‎De ce a plecat Max din Belarus?
‎A ofuscat mafiotul greșit. ‎Încerca să o omoare.
‎Și cine a scos-o?
‎Nu știu. Eram plecat de mult.
‎E procedura standard?
‎Spionii sunt abandonați?
‎Categoric. Odată ce era ‎ca și moartă pentru ruși,
‎nu mai era spion, ‎așa că era moartă și pentru noi.
‎Lansează amenințări, nu-i așa?
‎Asta te neliniștește?
‎Nu. Ți-am zis, ‎am întâlnit-o o singură dată.
‎Nu. Ai spus că doar i-ai auzit numele.
‎O dată sau de două ori.
‎Iar acum îmi spui că ai întâlnit-o.
‎În treacăt, vreau să spun.
‎În regulă. Uite ce-mi trebuie de la tine.
‎Am nevoie să-ți accesezi dosarele
‎și să-mi dai tot ce ai despre Max Meladze.
‎Sigur, nicio problemă.
‎Mă ocup imediat.
‎Bine.
‎- Unde ești? ‎- Sunt în Viena.
‎Și știu ce ameninți că dai în vileag.
‎Ai vorbit cu cineva. Spune-mi cu cine.
‎Nu. E singurul lucru pe care nu îl ai. ‎Nume adevărate. E avantajul meu.
‎Felicitări. ‎Acum faci oficial parte din joc.
‎Iar eu sunt cu un pas mai aproape de casă.
‎Da? Și eu.
‎La aeroport.
‎Dacă nu vrei să-mi spui numele, ‎zi-mi măcar cum a mers.
‎A opus multă rezistență.
‎E limpede ‎că persoana în cauză are multe secrete.
‎Va trebui să-mi spui ‎cu cine te-ai întâlnit.
‎De ce?
‎Fiindcă merită să ucizi ‎ca secretele mele să nu iasă la iveală.
‎E ciudat.
‎Ce anume?
‎Auzi, Gunther e tatăl tău?
‎Ce tot spui acolo?
‎Nu e taxiul ei.
‎Owen, e o asasină.
‎Trebuie să ucizi șoferița.
‎Nu pot… Nu pot să fac asta.
‎- Altfel, o să te omoare ea. ‎- Nu.
‎- Ești pe bancheta din spate? ‎- Da.
‎Bine. Ia centura ‎și stranguleaz-o din spate
‎sau caută un pix, vâră-i-l în ureche ‎și fă-i creierii terci.
‎- Nu pot. Nu pot face asta. ‎- Owen!
‎Scuză-mă. ‎Poți să tragi pe dreapta, te rog?
‎- Trebuie să cobor. ‎- Lasă vorba! Omoar-o!
‎Nu pot s-o omor!
‎Rahat!
‎Băga-mi-aș!
‎Rahat!
‎Bun, am ieșit din mașină.
‎- Ai fost la Viena? ‎- De multe ori.
‎Super. Ajută-mă să scap de ea.
‎Spune-mi unde ești.
‎Văd niște clădiri ‎și cred că sunt lângă Operă.
‎- Rahat! ‎- Bine.
‎- Iar mă urmărește. ‎- Dacă n-ai omorât-o…
‎Fură o mașină. Altfel o să te prindă.
‎- Poftim? ‎- Fă-o! Owen, acum!
‎Rahat! Doamne!
‎Hei!
‎Îmi pare rău!
‎Lasă scuzele! De ce-ți ceri scuze?
‎Furtul de mașini e o experiență nouă.
‎Owen, spune-mi! Ce dracu’ se-ntâmplă?
‎Îmi pare rău.
‎Owen? Ce se petrece? Cine țipă?
‎Nu vreau să vorbesc despre asta.
‎Îmi pare rău.
‎Îmi pare rău. Știu.
‎Rahat!
‎Rahat! În regulă.
‎Sunt pe un pod. Nu știu care.
‎- Văd clădiri. ‎- Asta nu ajută.
‎Rahat! Mai e un asasin.
‎Amândoi sunt în taxiuri.
‎Bun, sunt blocat pe un pod. Ce fac?
‎- Știi să înoți? ‎- E prea frig.
‎Vreme de tricou în Belarus. ‎Sari în râu! Hai!
‎Nu ai de ales. Sari în râu! ‎Ai nevoie de numărătoare inversă?
‎Futu-i!
‎Subtitrarea: Alexandru Popovici