Dette har hendt:
Jeg har ikke dødmannsknappen hjemme.
Vi kan ikke gjennomføre en hemmelig taktisk operasjon i Sør-Korea.
Lester Kitchens. Formelt sett er han ennå advokat hos OGC.
-Jeg var nødt. -Nå får jeg aldri Moskva.
Jeg trenger solid info. Derfor plasserte jeg deg hos ekskjæresten.
Hva med bildet? Det lå blant farens militærsaker. Hun betyr noe for ham.
-Jeg er advokat for CIA. -Fy faen, så kult!
-Kopierer du harddisken min? -Hannah!
Vi utgir oss for forsikringsfolk. Hva med å kjøpe henne fri?
Et møte er blitt avtalt.
Jeg sporer henne via telefonen, og vi sender inn et team.
-Hvordan vet vi at hun er i live? -Ti millioner.
-Er dere villige til å betale? -Ikke faen.
-Hun så så redd ut. -Jeg sporet IP-adressen til kilden.
-Hvorfor ser dere sånn ut? -Fordi hun holdes i Vladivostok. Russland.
Hør etter!
Dette er målene våre.
Lester Kitchens, en erfaren etterretnings- offiser som utgir seg som advokat.
Owen Hendricks er protesjeen hans.
Janus Ferber, en slu advokat som er flink til å manipulere.
Vi må forvente førsteklasses nivå på deres metoder og operative støtte.
Dessuten
så må vi finne ut hvem hun er og om hun hjelper dem.
Uansett så kan ikke mennene utgi seg som koreanere.
De vil skille seg ut, uansett hvor de er. Så kom dere ut og fakk dem.
Vent litt.
Hvor i helsike er betjent Kim?
Ok… Russland er ikke ideelt.
Ikke Russland. Nan Hee er i Vladivostok. Det er det farligste stedet i Russland.
Et fristed for kriminalitet og vold. Russisk mafia, yakuza, jopok, triader.
Alle beskyttes av korrupt politi, FSB og militæret.
Altså et selvmordsoppdrag.
Nei. Det betyr at det er Det ville østen.
Enklere enn å redde kona til Jang Kyun fra Den røde plass.
Sier den ferske advokaten uten erfaring i felten.
Jeg har vært i livsfare siden jeg begynte i byrået.
-Noen prøvde å drepe meg i forrige uke. -Pisspreik.
Det er sant.
En skikkelig ninjatype. Slepte meg over asfalten på Incheon lufthavn.
Vent litt. En ninjatype prøvde å drepe meg i forrige uke.
-Han så sånn ut. -Å, faen.
Det er samme fyr.
Lee, en tidligere etterretningsoffiser som er blitt leiesoldat.
Hvem ville ha hyrt noen til å drepe oss?
Dawn.
-Hva? Hvorfor vil Dawn drepe meg? -Du spurte om kildene hennes.
Dawn brukte falske kilder og stjal penger. Hun må ha antatt at jeg fortalte deg det.
-Ok, jeg stikker. Ha det på badet. -Hvor skal du, Janus?
Til ambassaden for å drukne meg selv i dass, så jeg unnslipper dette faenskapet
før vi blir drept eller arrestert for spionasje.
Janus…
Bare la ham gå. Nå må vi finne ut
hvordan vi får kona mi ut av Russland. Det er det eneste som betyr noe.
Hør på han som kan avsløre byråets hemmeligheter med et tastetrykk.
Jeg vet hva som står på spill. Men for å redde jomfruen i nød
trenger vi info om hvor hun er. Det kan vi ikke kan skaffe uten å varsle NIS.
Vi har en kilde som kan finne henne.
Jeg har en kilde, og hun er en dårlig idé, ikke god.
-Veldig fersk, fullstendig ustabil. -Livet til kona mi står på spill.
Ingen ideer er dårlige, og ingen kilder er for ustabile til å brukes.
Bare få det til å skje.
-Det er visedirektør Cho. -Ikke svar.
Jeg må. Hun har prøvd å få tak i meg.
Jeg unngikk henne fordi vi skulle redde Nan Hee. Nå må jeg rydde opp.
Ja, visedirektør.
Hvor er du?
Jeg står i leiligheten din, og den er blitt ransaket.
Leiligheten min?
Hva i helsike er det som foregår, betjent Kim?
Janus Ferber må ha dopet meg ned.
Jeg møtte ham i går for å få informasjon. Så husker jeg bare at jeg våknet i bilen.
-Han må ha ransaket leiligheten min. -Hvorfor det?
Du oppbevarer vel ikke hemmeligheter her?
Nei da. Selvfølgelig ikke.
-Jeg kommer straks. -Nei, jeg går nå.
Hendricks og Kitchens er blitt observert i motelldistriktet. Møt meg på kontoret.
Ja vel.
Faen.
-Hva? -Vi må dra nå.
Politiet og NIS er på vei til dette strøket.
Hva med alt dette?
La det være. Janus rensket alt. Ingenting kan spores til byrået.
Og etter utsjekking spyler de ned hele rommet.
Jeg har den. Gå ut.
Lukk opp.
Hva faen er dette?
WARSZAWA
Du skulle frakte datamaskiner. Jeg har en kjøper allerede.
Hei, det er Owen. Jeg har en jobb til deg.
Den koreanske hjelpearbeideren som ble tatt av yakuzaen, holdes i Russland.
Og nå vil du at jeg skal rekognosere? 300 000.
Greit.
Ikke gjør det der!
-Hva? -Ikke deg.
-Vi trenger en bil. -Et øyeblikk.
-Vi trenger bilen. -Jeg fikser det.
Du kan ikke bare knuse vinduer.
Perfekt. Vent litt.
Hei! Vent lite grann.
Vent litt.
Hei. Jeg vil gjerne leie bilen.
-10 000 dollar. -10 000?
10 000 dollar. Fort.
Gi meg visittkortet ditt.
Ja da. Jeg ringer.
-Nå legger jeg på. -Nei! Vent.
Vi er her. Du må dra til Vladivostok.
Ikke faen. Det er som en haitank full av kloakk. Jeg holder meg langt unna.
-Faen. 500 000. -Finn en annen.
En million. En million dollar. Bare si hvilken dør vi må sparke inn.
Avtale. Send meg informasjonen du har.
Hun er med.
Å, faen.
Ikke vær takknemlig ennå.
Vi er i et fiendtlig land og blir jaget av politiet,
mens vi blir utpresset av en psykopat som vil rasere byrået for å redde kona.
-Greit, Lester… -Var jeg ferdig? Nei.
Du lovte en million til en levende selvmordsbombe
og betalte ti tusen for en bedriten leiebil.
Før lunsj kommer vi til å være tomme for penger.
Heldigvis overlever vi neppe så lenge.
Hei.
Hvordan går det?
Jeg er lei for det. Jeg mente ikke å skade deg. Jeg liker deg faktisk.
Kunne du ikke la meg forklare?
Bare ta pc-en og gå. Jeg lover å ikke si noe.
Den er ubrukelig. Det står ingenting om Owen.
-Om Owen? -Ja. Jeg må vite hva han gjør i Korea.
-Kidnappet du meg på grunn av Owen? -Jeg kjemper for livet, Hannah!
Herregud!
Det skulle ikke bli sånn. Jeg var på nattklubb.
Jeg tok min ukentlige 24-timersfest i Seoul.
Men jeg ble pågrepet for å kjøpe dop fra en politimann.
De skal jo egentlig fortelle at de er politi! Men nei, da.
Jeg havnet hos en jævla giftslange som sa at hun skulle fengsle meg i ti år
hvis ikke jeg gjorde noe.
En rikmannssønn som flyr jorda rundt er visst verdifullt for et spionbyrå.
Og nå er løpet kjørt for meg.
Hvis jeg ikke skaffer informasjon om Owen, får hun meg pågrepet eller drept.
Jae.
Jeg skjønner, ok?
Jeg skjønner hvor urettferdig det er.
Og jeg kan hjelpe deg.
-Jeg kan få deg ut av dette. -Hvordan da?
Hvordan faen kan du få meg ut av dette?
Du trenger informasjon om Owen.
La meg ringe ham.
Han stoler på meg.
Hvis han åpner seg for noen, er det meg.
-Hannah, det passer ikke nå. -Jeg er kidnappet!
Jae er spion for Korea! Four Seasons, Georgetown, femte etasje!
Vent, Hannah…! Faen!
-Du er den perfekte kaosstorm. -Hold kjeft.
Salazar.
Hannah er blitt bortført av kjæresten, Jae… noe.
-De er på Four Seasons i Georgetown. -Ring politiet.
Nei, han er spion for Korea.
Fakk ham og redd henne, så stiger du i gradene.
Hvis du lar være, tyster jeg på deg til CEG.
Jeg hater deg.
-Jeg hater deg også. -Ja, jeg også. Still deg i kø.
Ikke bra.
Å, faen.
Ok.
Kom igjen.
Dette er hos OGC.
Hei, Donna. Det er Janus Ferber. Jeg blir pågrepet i Seoul!
Mr. Ferber,
du anholdes for aktiviteter som ikke samsvarer med din diplomatiske status.
Det høres riktig ut. Kan vi forhandle litt om håndjernene?
Jeg tolker det som "kanskje". Det er ikke et nei.
Tilkall Ebner, og varsle Hendricks og Kitchens. De må holde hodet lavt.
-Passer det dårlig? -Janus ble pågrepet av NIS.
Det kommer han til å hate.
Og du kommer til å hate at Owen nettopp ringte meg
for å si at en koreansk spion har bortført kjæresten hans. Eller ekskjæresten.
Hun holdes som gissel på Four Seasons.
Varsler jeg FBl?
Nei. Da blir CEG innblandet. Og Owens sak er ekstremt hemmelig.
Bruk Angleton-metoden.
-Seriøst? -Ja.
Ok.
Men jeg kan ikke dra ham med meg til Gården alene.
-Direktørens kontor. -Juridisk direktør. Jeg trenger ham nå.
Høyeste prioritet.
-Sir. -Herregud!
Det er Walter Nyland.
Ikke snik deg innpå meg.
Nå kan du gå.
-Dette bør ikke være dårlig nytt. -Jeg trenger to karer…
Fire pålitelige karer som kan fikse noe innenlands. Og jeg trenger dem nå.
-Jeg må vite hvor vennene dine er. -Vet ikke, og jeg bryr meg ikke.
Det bør du. De er ille ute, og det er du også.
-Kan jeg kalle deg Grace? -Nei.
Grace, jeg forstår at du er sint. Jeg godtar håndjernene.
Men ikke behandle meg som en nybegynner.
Jeg kan reglene for kontakten mellom byråene våre utenat.
Uansett hva du tror at jeg har gjort, så har du bare anledning til å utvise meg.
Jeg bestemmer hva reglene sier.
Dette er hos visedirektøren…
Faen!
-Det er slutt, Jae. -Ti stille!
Jeg råder deg som advokat. Din beste og eneste mulighet er å rømme.
Owen vet alt om deg. Det hjelper ikke å skade meg.
Ti stille! Jeg må tenke!
Du har ikke tid nok. Og heller ikke evnen til det.
Jeg slo alarm hos CIA. Svarte helikoptre kommer. Du har kanskje tre minutter.
Hvis du klarer å rømme, skal jeg huske deg som en drittsekk!
Hannah? Går det bra?
-Ja da, det går bra. -Bra. Kle på deg.
Har han tatt på noe du eier?
Mobilen min. Pc-en. Han har sitt eget hotellrom i 11. etasje.
Ta pc-en og mobilen. Skrubb over resten.
Hva skjer nå?
Topphemmelige greier, og vi må dra et trygt sted for å snakke om det. Kom.
CIA-STASJONEN I SEOUL
-Går det bra med Janus, tror du? -Ja da.
De kommer til å true ham, men han blir erklært persona non grata og sendt hjem.
-Hvorfor gidder jeg å komme på jobb? -Å nei.
Jeg er en rockestjerne av en stasjonssjef på byråets sjette beste post,
men overstyres av advokater.
Vårt mandat kommer fra CIA-direktøren og juridisk direktør,
så du bør ikke ta del i denne samtalen.
Vi må ringe. Vi trenger et sikret arbeidsrom
og noen teknikere til å varsle om fiender på flyplassen. Er det greit?
-Fiender? -Dawn og Dodge.
-Å ja. En ulykke kommer sjelden alene. -Ja, og med deg blir det katastrofe.
Jeg trenger faktisk en ny veske til jobben.
En som signaliserer "kvinnelig sjef", men på et diskré, luksuriøst vis.
-Det kan kanskje bli takkegaven fra deg. -Det betyr vel at Hannah er trygg.
Fysisk sett er hun uskadd. Men hun har lyst til å drepe deg.
-Jeg vil snakke med henne. -Dum idé.
-Er det Lester? -Hei sann. Skulle ønske du var her.
-I stedet for meg. -I like måte.
Hør på Lester, Owen. Hannah vil ikke prate med deg.
Men likevel…
Hei!
Bare et lite råd.
Man trøster ikke et kidnappingsoffer ved å kidnappe henne igjen.
Hannah.
-Jeg vil ikke ha ham. -Se på meg lite grann.
Du er roten til alt ondt. En parasitt som spiser glede og driter ødeleggelse.
Jeg er så lei for at dette hendte med deg. Da du flyttet ut, ville jeg la deg være.
-Jeg skulle la deg bli lykkelig. -Hvis jeg må stå her
og høre på mens du bortforklarer og unnskylder alt køddet ditt igjen,
så stikker jeg ut trommehinnene. Jeg aner ikke hvorfor jeg er her nå.
Ok.
Ok. Men nå skal du høre.
Selv om du har lyst, selv om du hater meg og vil skrike det ut,
så kan du det ikke, for dette har aldri skjedd.
Hva?
Ikke noe av det du har opplevd de siste 12 timene, har hendt.
Når firmaet ditt spør om Jae, sier du at han ga deg fyken og reiste.
Hvis Terence spør, sier du at Jae slo opp med deg og reiste.
-Nå tuller du vel? -Nei.
Jeg skulle ønske jeg gjorde det.
Du ble lurt i en honningfelle av en agent tilknyttet Korea. Det er ille.
Du kan miste jobben eller bli pågrepet. Men i stedet…
…kommer han til å forsvinne.
Og du skal ikke tenke på ham etter denne samtalen, som heller aldri fant sted.
Forstår du?
Hannah, du må si at du forstår det.
Jeg forstår.
-Det taklet hun jo bra. -Ja.
-Er jeg et ondt menneske? -Ja. 1000 %.
Men du gjorde henne en tjeneste ved å bare være en kødd.
Du viste hvem du egentlig er under all sjarmen.
Det fineste du kunne ha gjort. For nå er døren mellom dere stengt for alltid.
Hva er formålet med arbeidet ditt i Seoul?
Ingen kommentar. Og selv om jeg elsker å være hos deg, trenger jeg ikke å si noe.
Si hvor de er, ellers burer jeg deg inne og kaster nøkkelen.
Hvis dette hadde vært Russland, ja. Og da ville du ha gitt meg grisebank først.
Men dette er Republikken Korea.
Så du plasserer meg på et rent rom med behagelig temperatur,
gir meg et velbalansert måltid og legger meg om kvelden.
Hør nøye etter, Mr. Ferber.
Hvis du ikke tilstår, må jeg fortelle sjefen din at du er kompromittert.
Jeg sendte en agent til hotellrommet ditt med 10 000 dollar.
-Du tok imot en bestikkelse. -Godt forsøk.
Men A: Det skjedde ikke. Og B: De vil ikke tro deg.
Så bare PNG meg.
Den prosessen er veldig omstendelig og veldig langvarig.
Da begynner det.
Nå…
Hvem kontakter vi angående deg?
-Jeg vet ikke hva du mener. -Jo da.
Hvem er føringsoffiseren din hos NIS? De benekter all kjennskap til deg.
De gadd ikke engang å gjøre deg offisiell.
De gjør ikke krav på deg nå som du er fakket.
Hvor er vi?
I limbo.
Har du hørt om Jurij Nosenko?
Nei.
KGB-agent som hoppet av til USA på 1960-tallet.
Vi var usikre på ham. Vi visste ikke hva vi ikke visste.
Så vi holdt ham her på Gården i dette rommet. I tre år.
Ingen visste om det.
Hør her.
Hannah fortalte at du var dum nok til å bli utnyttet av koreansk etterretning
til å begå spionasje i USA uten diplomatisk beskyttelse.
Så vi kan drepe deg for forræderi.
Eller holde deg innesperret til tykktarmen faller ut.
Så jeg vil råde deg til å snakke.
Hva om jeg forteller sannheten?
Kommer an på hva du vet. Men jeg lover at du blir lykkeligere enn hvis du tier.
Ok.
Ok, jeg skal snakke.
Smart mann.
-Det skulle ikke gå slik. -Fortell, og ikke lyv.
Jeg var bare på nattklubb og brukte pappas penger…
En kilde i Seoul-politiet sendte dette.
-Jeg likte dem. -Faen. Takk.
-Ja. -Jeg vil vite…
-Hva er det? -…hvem som rekrutterte deg…
Faen.
Jang Kyun må advares.
Bare PNG meg, for faen.
Uff da.
Slå alarm. Steng hele bygningen!
Beklager. Jeg må svare.
Hallo?
Du er avslørt. Kom deg ut, for faen. Nå!
Stopp ham!
Hei!
-Han er ute. Han sendte koordinater. -Bra, men vi har et nytt problem.
Jeg har fått et varsel.
Dodge og Dawn ankom på Incheon lufthavn med uregistrerte dekkidentiteter.
-Det kan bare være én årsak. -De skal drepe oss.
-Hva gjør vi? -Dreper dem først.
Mener du alvor?
-Hva slags utrustning kan du skaffe? -Alt utenom målsøkende missiler.
Vi kan hente to taktiske pakker nå. Alt større vil ta cirka et døgn.
Kødder du?
Hold hendene synlige!
Rull ned vinduet.
Du tar feil, Lester. Direktør West sendte oss som reserve.
Pisspreik. Vi vet at dere skal eliminere oss.
Så vi tar en liten tur og diskuterer hva som skjer videre.
Ut! Kom igjen, Dawn.
-Ut! -Ut av bilen, Dodge.
Rundt baksiden. Den veien.
Dere køddet med feil fyr. Velkommen til Korea. Kom igjen.
Vi skal høre K-pop, spise grillmat. Kom igjen. Gå bort til Kiaen.
-Jeg er lei for at dette hendte med deg. -Takk.
Da Jae sutret over at han ble lurt til å bli spion,
så tenkte jeg: "For en teit rikmannssønn." Men nå skjønner jeg hvordan det kan skje.
Vent litt.
Du skal vel ikke rekruttere meg til å gjøre noe sjukt for CIA?
Nei, det er en annen avdeling. Men for å understreke det Owen sa i sted:
Glem denne dagen, og glem ham på ordentlig nå.
Jeg prøvde å gjøre det.
Ja. Han er vanedannende. Jeg er åpenbart ikke immun mot hans sjarm.
Hvorfor er jeg ellers blitt en tredjepart i parforholdet deres?
Dere utnyttet meg til å redde hverandre. Men nå er jeg ferdig. Det bør du òg være.
Du virker som en anstendig person, så jeg sier dette så pent jeg klarer:
Slett nummeret mitt.
-Kom igjen, Kitchens. Du er ikke sånn. -Nei vel? Da må du ha glemt det.
Men da du sendte en leiemorder etter meg i Warszawa,
så ble jeg virkelig såret.
Jeg skjønner.
Men speidergutten lar deg ikke dumpe oss slik.
-Han har et moralsk kompass. -Ja, hun har rett. Det har jeg.
Men jeg glemte det visst i bilen. Jeg går og leter.
Vent!
-Dere kan ikke bare drepe oss ustraffet. -Jo, det kan vi, Dodge.
Byrået tror at dere er på Mauritius.
Ingen kommer til å lete etter likene deres nedi en kløft i Chungbuk-provinsen.
Lester har rett. Dere kom til Korea med falske dokumenter.
Uregistrert.
-Dere kan ofres. -Ok!
Ok. Jeg erkjenner maktforholdet her.
Vi kan inngå en avtale. Det er alltid mulig.
Det finnes ikke noe maktforhold lenger, Dawn. Det finnes ingen avtale.
Du prøvde å drepe oss. Nå har du ikke flere muligheter.
Du har ikke noe vi vil ha.
Ha det, Dawn.
Hva foregår? Hvem er de?
-CIA-folk som prøvde å drepe oss. -Så de har operativ ekspertise?
Nei. Du bør ikke be disse folkene om hjelp.
Verdenen min har rast sammen, og vi trenger hjelp.
Og vi kan ikke være kresne. Så parker dem i mørket, og la oss ta en prat.
Hva var det jeg sa?
Det er alltid mulig å inngå en avtale.
Du har ni liv.
Trodde dere at dere kunne rekruttere en av mine karer?
Det var ikke det som skjedde.
Karen din, Jang Kyun Kim, har sendt byrået et gråbrev.
Hvis det er sant, hvorfor informerte dere oss ikke?
Vi visste ikke nok. Dere brukte ham kanskje som åte for å se om vi bet på.
Da kunne dere anklage oss for å bryte reglene for forholdet.
For noe tull. Vi verdsetter forholdet til CIA for høyt til å spille slike spill.
Hva truer han med å avsløre?
Så nå prøver du å utnytte ham til å finne våre hemmeligheter?
Nei, vi prøver bare å bli informert om en operasjon
som dere har utført i hemmelighet i landet vårt.
Vi er ikke villig til å fortelle om operative detaljer nå.
Er dere villige til å snakke om formålet med gråbrevet?
Hva krever han av byrået deres i bytte mot å bevare hemmelighetene?
Vi er ikke villige til å fortelle om detaljene nå.
Uakseptabelt.
Dere må omgående hente folkene deres og overgi offiseren min til NIS.
-Det er ikke så enkelt. -Du oppfører deg som om dette er en lek.
Det er ingen lek, og jeg gir dere nå et formelt krav.
Ikke utfør videre operasjoner her, ellers stanser vi all deling av etterretning.
Jeg ser ikke noe behov for å trappe opp såpass mye.
Dere har to timer på dere til å informere oss og overgi betjent Kim.
To timer holder ikke. Vi jobber ennå med det programmatiske. Det tar minst 12.
Dere får seks.
Direktør Choi, jeg blir tilkalt. Min juridiske direktør kan kontakte din.
De kan fortsette når analysen er unnagjort. Takk for praten.
-Hvor fanken er dere? -Gått i skjul for å diskutere neste trekk.
Nei! Dere har forvandlet en kinkig situasjon til Caligulas nachspiel.
Det har vært tilbakeslag, men hvis vi trekker oss nå,
vil utpresseren offentliggjøre byråets hemmeligheter fra to tiår.
Jeg ble sendt hit for å forhindre det, og jeg kan fortsatt se en vei til seier.
Dropp salgspraten, Hendricks.
Ditt eneste mål er å redde deg selv. Hvilken mulig vei kan være åpen nå?
Vi har aktivert en kilde for å rekognosere i Vladivostok,
der kona til utpresseren holdes fanget.
Så fort vi vet hvilken dør hun er bak, kan vi sparke den ned og hente henne.
Og du vil ha taktisk støtte? Godkjenning av et hemmelig oppdrag i Russland?
-Er du ruset nå? -Nei. Jeg trenger ikke operativ støtte.
Jeg har et taktisk team ledet av Dawn Gilbane.
Gilbane lager kunst av binders utenfor Sør-Afrikas kyst.
Nei. Hun er her.
Hva? Hva faen gjør hun i Korea?
Ikke svar på det. Direktøren vil ikke vite det.
La oss være ærlige.
Jeg meldte meg til et umulig oppdrag, og det har gått galt på så mange måter.
Men jeg kan fremdeles se målstreken.
For å kunne krysse den trenger jeg visse forsikringer.
-Du kan ikke presse oss, Mr. Hendricks. -Du tar feil.
Fordi selv 1 % sjanse til å lykkes er verdt noe.
Du ville ha gitt venstre ballestein for å unngå månedsvis med senatshøringer
og nyhetssaker på CNN om CIAs hemmelige kryptovaluta.
Hva ber du om?
I bytte mot et vellykket redningsoppdrag og nøytralisering av gråbrev-trusselen…
…må Lester Kitchens bli stasjonssjef i Moskva.
Han har påtatt seg personlig og yrkesmessig risiko,
og fortjener belønning om vi lykkes.
Så lenge jeg må være den gode fe, hva vil du ha selv?
Jeg vil ha tilbake livet mitt.
Jeg vil slutte i CIA uten CEG etter meg, og uten at byrået sverter ryktet mitt.
Vent litt.
Hva om du mislykkes?
Da benekter firmaet kjennskap.
Jeg handlet på egen hånd.
Vi har aldri møttes.
Få det unnagjort.
Ufattelig at du ga ham godkjenning. Så fort de lander i Vladivostok…
Det går ikke så langt.
Vi fant utpresserens dødmannsknapp. Eller mekanismen som utløser den.
Hendricks sendte bilder fra utpresserens bolig.
Da karene mine så disse, ble de nysgjerrige.
Bildene fører til en nettside som spesialiserer seg på taukunst.
Rekkefølgen på innleggene er en kode.
Når glupingene løser den, kan de eliminere trusselen.
Så avslutter vi gråbrev-problemet for godt.
Og om gråbrev-problemet står ved siden av en av mine folk når dommedag kommer?
Skal jeg svare på det?
Nei.
Vi har en avtale. Nå trenger vi en plan. Slipp dem løs.
-Dum idé. -Sier den nye stasjonssjefen i Moskva.
-Hva faen mener du? -Hvis vi lykkes, er jobben din.
Slipp dem løs. Jang Kyun har rett. Vi trenger dem.
Ok. Vi kan inngå en avtale, men dere kan ikke forhandle om vilkårene.
Dere svarer ja eller nei.
Svarer dere nei, får dere vite hvordan det føles å falle i døden.
Det takler jeg.
Ja.
Kona mi ble bortført av yakuzaen og holdes som gissel i Vladivostok.
En kilde er på vei for å finne ut hvor.
Dere må sette sammen et lag med frilansere for å redde henne.
Vi burde latt dem være.
-De ville ha blitt drept. -Så gøy. Kan dere sette sammen et lag?
Jeg kan ringe noen, men de gjør det ikke gratis.
Jeg har en koffert med nok penger til å få det gjort. Mer hvis vi lykkes.
Ok. Men inntil jeg vet hvor jenta er, har jeg ingen oversikt over oppdraget.
Vi får rekognosering om seks timer.
Vi klarer oss ikke i seks timer når NIS jakter på oss. Vi må ut av Korea nå.
Det er mye å be om. NIS overvåker alle flyplassene.
Dere har vel ikke en lokal kilde som kan skaffe en båt?
Rakettkastere, ja. Båt, nei.
Jeg kjenner en som har båt.
Fin sykkel.
Owen.
Hei.
Jeg var redd for at jeg ikke skulle få se deg mer.
Jeg skal på jobb, men jeg kan sykemelde meg.
Nei da. Jeg kan ikke bli lenge.
Faktisk må jeg be om en stor tjeneste.
Egentlig er det en forretningstransaksjon.
Vær så god.
Jeg må låne båten til faren din. Jeg vet ikke hvor lenge, men jeg trenger den nå.
Hva?
Det er mye penger.
60 eller 70 000. Alt jeg fikk plass til i lommene.
Jeg skjønner ikke.
Saken min har gått på trynet. NIS jakter på meg og vennene mine.
Jeg ville ikke ha spurt deg, men…
En kvinne er i livsfare. Mannen hennes var han som overfalt meg i baren din.
Etter å ha brukt min korte karriere på å ta de gale avgjørelsene
kan jeg nå fikse en kjærlighetshistorie, og jeg er nødt til å gjennomføre det.
Jeg er lei for det.
Det var galt av meg å komme hit. Jeg har ingen rett til å be om dette.
Og jeg kan ikke blande deg inn i mitt eget drama.
-Nei da. Det er i orden. -Nei.
Det er sånn jeg er. Jeg hopper uti,
og rettferdiggjør at jeg blander inn andre til å hjelpe meg.
Jeg er voksen, Owen. Med fri vilje.
Hvis jeg vil hjelpe deg, gjør jeg det. Ellers ber jeg deg pigge av.
Så lenge du er ærlig med meg, er det mitt eget valg.
Jeg har hatt det kjipt de siste årene. Jeg har kjedet meg og vært alene.
Så dukket du opp, og jeg følte meg levende igjen.
Og nå skal du bare forsvinne for godt?
Du kan få båten,
men jeg blir med.
Jeg trenger et eventyr.
Jeg setter pris på det. Det gjør jeg virkelig.
Men dette blir ikke et eventyr, og jeg er ikke svaret på kjedsomheten din.
Jeg er beslutningen som fører til en ansiktstatovering eller en fengselsstraff.
Det er betingelsene. Godta dem eller la være.
-Få sykkelen. -Sier du ja?
Nei.
Faen! Jo!
Kom igjen!
-Kan du kjøre? -Mer eller mindre.
Faen.
Vi må løpe.
Nei, vi slipper ikke unna til fots.
Faen.
Se opp!
Beklager!
Unna vei!
Se opp!
Hei!
Unnskyld!
Beklager! Unna vei!
-Faen! -Sving rundt.
Jeg jobber med saken.
Hei!
Pass opp!
Hva har du i sekken?
-Hvordan det? -Vi må sinke ham.
-Bare en vannflaske. -Kast den!
SOKCHO HAVN
Jeg skulle gjerne ha presentert deg,
men alle bruker dekknavn, og jeg klarer ikke å holde styr på dem.
-Så dette er Big Man og J-Dog. -Nei, det gidder vi ikke.
Jeg heter Yoo Jin. Vi finner ut av navnene senere.
Først må jeg vite om noen har båterfaring, for vi har ikke mannskap.
Jeg kan litt om seilbåter.
Jeg kan mer om hangarskip, men jeg lærer fort.
Bra.
Da drar vi. Vi må ut på åpent vann.
Ante ikke at hun skulle komme.
Vi støtte på NIS.
En fullstendig drittsituasjon.
Og vi fikk ikke båten om ikke hun fikk bli med, så…
Hvor mye betalte du?
Rundt 60 000.
Vet du at når du tar en seddelbunke, så vokser det ikke frem en ny en?
Ja, jeg er ikke idiot. Men når regningen skal betales, er vi døde eller helter.
Så pengene spiller ingen rolle.
Ikke ta på meg.
Da henter vi kona di.
Tekst: Tore Fossheim