АМАНДА
О, Гаральде!
Привіт, це Гаральд.
Зараз я не можу відповісти, тож залиште повідомлення.
Привіт, тату.
АМАНДА ПРОПУЩЕНИЙ
Алло?
Зачекай.
Нічого не чую.
ЗА РОМАНОМ ВІВЕКИ СТЕН «УБИВСТВА В ОРЕ: У СНІГУ»
УБИВСТВА В ОРЕ
У СНІГУ ЧАСТИНА 1
Ненавиджу його, Лідіє. І все думаю.
Сонечко, я розумію. Все буде добре.
Це паскудство, але ми щось придумаємо.
Крістіан не може просто викинути тебе з квартири.
Зрештою, є така річ,
як закон про співмешкання.
Довірся мені.
Це моя робота, Ганно.
Добре, що ти їдеш. Відволічешся на щось інше.
Я надіслала код до хатини. Можеш брати нашу машину.
-Я страшенно втомилася. -Ключ у коридорі. Не думай про це.
Візьми напрокат лижі, роби щось.
-Стільки всього… -Я туди їду не на лижі.
Окей.
Довбаний козел.
Якого біса…
Ви прибули до місця призначення.
Доброго ранку, Оре. З днем св. Люсії. Лижні траси скоро відкриються для тих…
Калле, нам треба поквапитись.
Амандо.
Амандо?
Амандо, запізнишся.
От зараза мала.
-Чуєш? -Що?
Аманди немає вдома.
-Що? -Нема. Напевно, заночувала в Ебби.
-Ненавиджу, коли вона так робить. -Заспокойся, це ж Люсії.
Лягай. Ну.
-Привіт, Міро! -Привіт.
Людде, ні! Ану назад!
Заходь.
Іди перевдягнись. За пів години треба бути там. Бігом!
Слухай, Гаральд забув ось це.
-Я рано прийшла на роботу й побачила… -О.
-…це в нього на столі. -Ясно.
Гаральде!
Тут Міра принесла твій телефон!
Вибач, у нас такий безлад.
День св. Люсії… Я подумала, що це прийшла Аманда.
-А. -Ми спізнюємося.
-Тримай. -Ага.
Привіт.
Ну…
Фредрік знайшов його у мене в машині.
Тож я… Думаю, він знає.
Тоді нам треба бути обережнішими.
Ні, Гаральде. Нам…
-Нам треба це припинити. -Міро…
Ні. Бачив би ти, як він на мене глянув.
Поговорімо про це віч-на віч, не тут.
Любий…
Людде вибіг надвір, та мені ніколи за ним ганятися.
Заженеш його? Ми дуже запізнюємося.
Я зараз здурію.
Ви з Фредріком ідете на глег?
-Так. -Супер.
-То до зустрічі. -Так.
Калле! Треба поквапитись. Виходимо.
Я подумав, може, ми в обід пішли б і…
Ні, Гаральде.
Ні.
Ні. Мені треба йти.
АМАНДА ПРОПУЩЕНИЙ ДЗВІНОК
У темний наш дім приходить
І світло свічок приносить
Свята Люсія
Вічний променю…
ти все осяваєш…
Зігрій наші серця
і вижени холод.
ДЕ ТИ? МИ ХВИЛЮЄМОСЯ! ПЕРЕДЗВОНИ, БУДЬ ЛАСКА!
Я вітаю всіх вас,
як вітала завжди.
У короні зі свічок
і урочистою піснею.
Та здай назад!
Он як.
-Привіт. -Привіт.
-Тут односторонній рух. -Окей.
-Здай назад і їдь праворуч. -Так і зроблю. Добре.
Боже…
Так. Це не моє авто, але…
А чиє?
Сестри.
Чи, мабуть, її чоловіка.
-Можна твоє посвідчення? -Так.
Воно в моїй машині, але…
Так.
Тоді, будь ласка, вийди з машини.
-Привіт. -Привіт.
Боже,
забула.
ПОЛІЦІЯ
Вітаю в Оре.
Здай назад і їдь праворуч.
Дякую. Щасти.
Щасти…
Так, зараз від'їду.
-Привіт. -Привіт.
Аманда тут?
Ні.
Вона не тут ночувала?
А що? Вона ночувала не вдома?
Вона ж була вчора у вас на вечірці?
Так.
Але вона пішла.
Куди пішла?
Не знаю.
Коли вона вийшла?
Пізно. Точно не пам'ятаю.
-Хтось мусить, бляха, знати, де вона. -Може, пішла до Віктора.
Якого Віктора?
Не знаю.
Якого Віктора, Еббо?
Не знаю. Я лише знаю, що його звати Віктор.
-А в телефоні нічого нового? -Ні.
-У снепчаті чи як там його? -Ні.
Скажи їй, щоб негайно нам подзвонила, щойно вийде на зв'язок.
-Добре, Еббо? -Так.
Чорт, ні.
Щось сталося?
Привіт. Ні, нічого не сталося.
Даніель Ліндскоґ, поліція Оре.
-Мій колега, Антон Лундґрен. -Привіт.
Це я подзвонила. Не витерпіла.
Зазвичай зниклі повертаються за день-два.
Зважаючи на холод, це не жарти.
Наші патрульні вже шукають її.
Я щойно був у Ебби, і вона каже, що Аманда пішла посеред ночі.
Електровелосипеда не було, тож, певно, вона забрала його.
Ебба каже, що вона пішла до Віктора, але вона не знає його.
До Віктора? Це її хлопець?
Ні, ніколи про такого не чула.
-А ти? -Ні.
Ні, хлопця Аманда не мала.
Уночі мені дещо прийшло.
Мій телефон був не вдома.
Забув на роботі. Збіса типово.
-Привіт, тату. Це я. -Ось.
Я не хочу більше тут бути. Я…
Можеш забрати мене чи що?
Я випила небагато, але не хочу дзвонити мамі й слухати її докори.
Подзвони мені.
Або до завтра.
Люблю тебе.
-Чому ти нічого не сказав? -Ти була в церкві…
-Га? -Телефон був на роботі…
Добре, ми знайдемо цього Віктора.
Потім скоординуємося з гірськими рятувальниками.
Для собаки-шукача треба щось із її одягу.
Звісно, зараз принесу.
Я І МОЯ КОХАНА
Ой, Крістіане…
ВІТАЮ
ОПУБЛІКУВАТИ
РОЗШУК ЗНИКЛОЇ ОСОБИ АМАНДА, 17 РОКІВ
ВВЕДІТЬ ПАРОЛЬ
ЯКЩО ВАМ ЩОСЬ ВІДОМО, ПОВІДОМТЕ ПОЛІЦІЮ
Тут зникла одна дівчина.
Тієї ночі, коли я приїхала.
Ого. Що? Про що ти?
Повідомлення в додатку «Зниклі люди».
Ганно, ти ж поїхала в Оре, щоб відпочити.
Тільки не вплутуйся зараз у казна-що.
Чуєш?
Ганно.
Я знаю.
Я тебе знаю, але зараз послухай мене.
Так.
-Поглянь на мене. -Що?
-Усе буде добре. -Знаю.
-Так? -Так.
Відпочинь трохи.
ПОШУКОВА ОПЕРАЦІЯ
Привіт.
Привіт. Як тебе звати?
Ганна Аландер.
Ганна А… Добре.
Ласкаво просимо.
Тут у нас жилети й палиці.
Незабаром буде інструктаж.
Дякую.
Усі мене чують?
Попрошу хвилинку уваги.
Проведемо короткий інструктаж.
Отже, наше завдання —
знайти Аманду.
У неї довге темне волосся.
Востаннє її бачили в синьому пуховику.
Шукатимемо до заходу сонця, гаразд?
Нехай щастить. Знайдімо її.
ЗНИКЛІ ЛЮДИ
Агов!
Я тут дещо знайшов!
Його зразу впізнали. Аманда їздить ним до школи.
Його знайшли Амандині однокласники.
Дякую.
-А ти хто? -Так, вибач.
Лассе Сандал, Амандин керівник.
Боссе, можете зосередити пошуки тут, поки ще видно?
-Так, звісно. -Дякую.
Антоне.
Щось тут не так.
Так, очевидно, хтось його сховав.
Правда ж?
Я порозпитую людей. Може, хтось щось бачив.
Треба знайти Віктора.
Ти вже колись це робила?
Ні.
Сподіваюсь, ми її не знайдемо.
Сподіваюсь, вона в безпеці і просто не хоче ні з ким говорити.
Ти з Оре?
Ні, з Єрпена. За кілька миль від Оре.
Ти знаєш її?
Так, я знаю, хто вона.
Яка вона?
Аманда.
Наймиліша у світі людина.
Тільки в неї поганий смак на хлопців.
Тобто?
Не знаю. Не хочу пліткувати.
Так, я розумію, але…
Що ти думаєш?
Торік я зустрічалася з хлопцем Аманди.
Він сезонний працівник. Я чекала його й цього року.
Часом скаженіє, як нап'ється.
Дякую всім за сьогодні.
Продовжимо пошук завтра на світанку.
Дуже дякую.
Пусти мене!
Боссе! Ви не можете піти. Ви мусите шукати далі.
Вибач, але за кілька хвилин стемніє.
-Ми не зможемо… -Але…
-Темно вже… -Пусти!
Десь там моя дівчинка.
Пусти мене!
Будь ласка, так же не можна.
Ти ж чула…
-Ви маєте шукати далі. -Сутеніє вже.
-Не можна. -Ще видно.
-Не можна. -Бо темно?
-Не можна. -Ні, неправда, ще не темно.
-Будь ласка! -Ходім.
Що за чортівня? Ви нічого не робите!
Не чіпай мене.
Лено! Ну…
Лено, йди сюди.
Лено, я розумію.
Ну.
В Аманди, можливо, є хлопець. Віктор.
Так?
Це я з посвідченням. Учора.
-Так, упізнаю. -Так.
Ми шукаємо, але ніхто не знає, хто це. Чули тільки ім'я.
Він сезонник. Віктор Мальм.
Коли був неповнолітнім, мав попередження за напад.
-Віктор? -Його колишня йшла поруч.
Торік він винаймав житло в Б'єрн… Я записала
Б'єрненґе?
Так, Б'єрненґе.
Дуже дякую.
Щось іще?
Ні.
-Ну, ти знаєш, де нас шукати. -Так.
Комісарко Ґріп.
Так?
Ганна Аландер, поліція Стокгольма.
Я брала участь у пошуках і просто хотіла привітатися.
Це дещо незвично, але я зараз у відпустці.
Якщо вам потрібні люди, буду рада тимчасовій посаді в Оре.
Може, зараз і обговоримо? Я голодна.
Звичайно.
-Привіт. -Привіт, любий.
-Ви знайшли її? -Ні.
Я тільки прийняти душ. Мушу знову їхати у відділок.
Який жах.
Так, знаю.
Це якось важче, відколи в нас з'явилась Аліс.
Важче, коли такі молоді люди.
Я розумію.
То в тебе тут будинок?
-Ні, у моєї сестри. -А.
То ти бувала в Оре багато разів.
У дитинстві. Останніми роками — ні.
-Розкажи мені трохи про себе. -Так…
Я вже три роки працюю у відділі з домашнього насильства у Стокгольмі.
Але часом трохи…
важко працювати з такими злочинами.
Так, цілком розумію.
Я взяла два місяці відпустки.
Щоб змінити обстановку.
Ми часто залучаємо співробітників з інших громад під час сезону,
тому скажу прямо.
Нам бракує людей, і ця справа збіса підозріла.
Допомога потрібна вже зараз.
Але ти ж у відпустці?
Тобі треба відпочити?
Ні, я можу почати зараз.
Я хочу почати вже зараз.
Добре.
Оформлення такого переведення займає приблизно тиждень.
Але можеш приступати швидше.
Чудово.
Я прибираю.
Так, добре. Вибач.
Добре.
Мене звати Зура.
Ганна. Це будинок моєї сестри.
Я прийду прати в інший день.
Так, звісно.
Так.
Тобі заплатити чи…
-Підвезти тебе? -Ні, мене…
-Мене заберуть. -Добре.
-Гаразд, добраніч. -Так, добраніч.
Амандо, де ти?
Амандо!
БУДІВЕЛЬНА ФІРМА БЕРҐА
Пішовши з вечірки, Аманда забрала свій мопед…
Привіт.
Щойно в місцевих новинах знову показували пресконференцію.
Так.
Ти ж асистентка її тата.
Він…
Він деякий час не працюватиме.
Що?
Мабуть, ти працюватимеш із кимось іншим?
-Ти про що? -Просто запитую.
У нього дочка зникла.
Усе село шукає її, а ти сидиш і хвилюєшся за мою роботу?
…зв'яжіться з організацією «Зниклі люди», якщо бажаєте взяти участь.
Людде!
Привіт, тату. Це я.
Я не хочу більше тут бути. Я…
Можеш забрати мене чи що? Я випила небагато…
Людде, будь ласка!
До мене!
Людде, до мене!
Тату!
Іди сюди! Тут щось із Людде!
Тату, швидше!
Я шукаю Віктора Мальма.
Торік він винаймав у вас квартиру.
Ні, її не знайшли.
-Добре. -Повторіть.
-А куди він переїхав? -Я хочу запитати…
Дуже дякую.
Я хочу запитати, чи знайомі ви…
-Нічим не допоможу. -Я передзвоню.
Так…
За словами оператора,
номер Аманди востаннє був у мережі о 2:14.
Потім — ні разу.
А телефон Віктора Мальма цими днями був біля озера Сошен.
Я знаю ті місця.
Там є покинута хатина.
-Ти знаєш, де це? -Так, звісно.
Їдьмо.
Віктор мав попередження за напад на колишню дівчину.
Можливо, Аманду в хатині тримають силою.
Ми будемо обережні й відразу зайдемо.
-Я зайду ззаду. -Добре.
Іди перший, я прикрию.
Двоє осіб. Праворуч нічого не видно.
Я біля заднього входу. Вперед.
-Поліція! -Поліція!
-Руки вгору! -Руки вгору!
-Ані руш. -Що ти робиш?
Де Аманда?
Що це в біса таке?
Де вона?
Звідки в біса я знаю?
Хто така Аманда?
Одягайся. Поїдеш з нами до відділку.
Переклад субтитрів: В'ячеслав Кашук