Pristup je zabranjen.
Da?
Bok!
Bok. Hanna Ahlander.
-Tu sam za Božić. Na privremenom zadatku. -A je li?
-Načelnica Grip uputila me u sve. -Meni nitko nije ništa rekao.
Aha.
Dobro, onda je nazovi.
Bok! Samo kratko pitanje.
Ovdje sam sa…
-Hanna Ahlander. -S Hannom Ahlander.
PREMA ROMANU VIVECE STEN
Hvala.
Dobro došla!
Daniel Lindskog.
Hanna.
Imaš li svjetiljku?
Priveli smo Viktora Malma na ispitivanje, ali više nije sumnjivac.
Ima alibi. On i još neki tulumarili su u nekoj kući.
Koliko je dugo mrtva?
Vidjet ćemo što će reći forenzičari.
Vrijeme smrti pokazat će je li ubijena ovdje nakon zatvaranja žičare
ili negdje drugdje prije.
Ebba, dušo?
-Da? -Kako si?
Baš idem pod tuš.
No, no. Dobro je.
Izvoli.
Što je ovo?
Odakle ti narukvica, Ebba?
Odakle ti to, Ebba?
UBOJSTVA U ÅREU
SKRIVENI U SNIJEGU 2. DIO
Idemo?
Ispričavam se!
Došla je policija. Moraju razgovarati s vama.
-Što? -Ha?
Imamo tužnu vijest.
Nažalost, našli smo Amandu mrtvu.
U istrazi ćemo trebati pomoć sa svih strana.
Ebba, kod koje je bio tulum, danas nije ovdje?
Nije.
Nije bila u školi otkako je Amanda nestala.
Vi koji ste bili na tulumu,
stavite mobitele u ovo.
Napišite svoje ime i lozinku na komadić papira.
Tako ćemo moći pregledati fotografije i snimke
koje možda mogu rasvijetliti što se dogodilo.
Slobodno se javi.
Ne, nije važno.
„Pravila zakona.”
„Imperijalizam i globalizacija.”
Nikad neću čitati tako komplicirane knjige.
Što je to?
Našli smo ovaj novac. Znaš li za što je?
Oprosti, ne smiješ dirati. Dokazni materijal.
Aha.
Amanda nije plaćala gotovinom.
Rabila je karticu i aplikaciju Swish.
Ali došao sam vam reći da smo…
Sinoć smo našli psa mrtvog.
Kalle ga je našao vani,
iza garaže.
Istražit ćemo to.
Netko ovoj obitelji želi zlo.
Trebamo saznati uzrok smrti psa.
Dobro.
Idi po njega k Halvorsenima i pošalji ga u laboratorij.
Hoću, odmah.
Hvala.
Javi se.
Ajme... Koji je gumb?
Ne! Jesam li se javila? Halo?
Halo!
-Bok, Lydia. Ne mogu sad. -Mama kaže da ćeš raditi!
To ti nije pametno.
Razgovarat ćemo poslije.
-Svašta se iz toga može izroditi. -Ne mogu sad.
Pristala si uzeti godišnji!
Moraš to ozbiljno shvatiti ako se želiš vratiti.
-Poslije ćemo o tome. -Ovo je važno!
-Razgovarali ste… -Bok!
Čekam te na prijamu. Samo polako.
Dobro.
Da, svakako. Hanna, dobro došla.
-Ovo je mrtvozornica Ylva Labba. -Bok.
-Bok.
Ylva misli da je Amanda ubijena negdje drugdje mnogo ranije.
Znamo li kada?
Zbog hladnoće je teško utvrditi.
Ali uzrok smrti vjerojatno je davljenje.
-I mrtva je bar 24 sata. -Zašto su je premjestili na žičaru?
-Možda je ubojica htio da je nađu. -Ali jako je riskirao.
Pričekat ćemo nalaze, Ylva.
Tijelo ide u Umeå na obdukciju. Nadam se da ćemo otkriti nešto više.
-Javit ću se. -Ispratit ću te.
Bok.
Možda je ubojicu počela gristi savjest.
Hanna?
Upoznat ću te s Antonom i Raffeom.
Znate se od jučer.
-E, da. Bok. -Bok!
-Anton Lundgren. -Raffe Herrera.
Hanna.
Hanna je ovdje do kraja siječnja.
-Aha! Dobro došla. -Hvala.
Kako ide?
Provjerili smo kamere između Ebbine i Amandine kuće.
I pokupili smo mobitele kolega iz razreda.
Dobro. Možeš li joj sve pokazati? Birgitta, imaš li pet minuta?
Nije li ovo s Hannom bilo prenaglo?
-Trebamo ljude, a ona je bila dostupna. -Što znamo o njoj?
Tražila sam premještaj, ali trebamo je odmah.
Neće ostati za stalno.
Ako je želiš provjeriti, slobodno.
-Znaš ljude u Stockholmu, zar ne? -Hvala.
Onda hoću.
Nema na čemu.
Super.
-Misliš? -Da.
Aha.
Dobro došli.
Hej!
-Hej. Revanš? -Može.
-Idući tjedan? -Časna riječ!
Dobro došli.
Kušale ste kanapee?
-Da, izvrsni su. -Zar ne?
Danas sam te zvao nekoliko puta.
Gdje si bila?
-Na poslu. -Aha.
To je dobro.
Samo da vam svima poželim dobrodošlicu,
prijatelji i kolege,
na tradicionalno okupljanje oko kuhanog vina.
Mislimo da je okupljanje ove godine osobito važno
s obzirom na strašnu tragediju
koja nas je zadesila.
Važno je da budemo zajedno
i pokažemo da nam je stalo jednima do drugih.
Bosse, dođi.
Naime, idući je tjedan Bosseu rođendan.
Pa sam mislila da već počnemo sa slavljem.
-Ne, dušo, molim te. -Da.
Izvoli.
Jer ti od svih nas ulažeš najviše truda u naše selo
i u to da nam svima bude dobro.
Zaslužuješ najbolje, dragi.
Sretan rođendan.
Rolex.
Opa!
Sretan rođendan, Bosse!
-Annika. -Bok.
-Što? -Koji je ovo vrag?
-Kupila si Rolex? -Oduvijek si ga htio.
Odakle ti novac?
Zaslužio si ga! Opusti se.
Prestani. Zaposlila si kuhare, konobarice…
A nemamo ni za kuhano vino!
Sramotiš me! Saberi se!
Da se saberem? Kupila si jebeni Rolex!
Krivotvorina je.
Kopija je. Sad si sve pokvario.
Pazi što radiš, jebote!
Idem ja.
Ti ćeš ostati?
Da.
Vidimo se sutra.
-Halo? -Što je ovo?
Pred Ebbinom je kućom u 2 ujutro bio auto.
-Moramo pitati klince… -Što? Reci još jedanput.
Pred Ebbinom je kućom u 2 h bio auto.
Što se događa?
-Odakle ti ta informacija? -S jednog mobitela.
No, no.
-Vidiš li tablicu? -Ne.
Ali čujem da je počeo turirati.
No, no.
Čuješ da auto turira?
Prekini vezu!
Dobro.
I to nije moglo pričekati?
Oprosti.
Moglo je, naravno.
Oprosti.
Oprosti, razgovarat ćemo sutra.
Da.
-Ide otpočetka? -Da.
Čekaj. Samo ću…
-Gledaj broj. -Evo. Sad.
Premotaj malo.
Evo.
-To je turiranje auta. -Da.
Amanda je nazvala tatu malo prije ovoga.
Njih prepoznajem.
Pitat ću prepoznaju li auto. Ako se sjećaju.
-Urbane. -Da?
Dugo se nismo čuli.
-Radio si u Odjelu za nasilne zločine? -Da.
Trebam preporuku za Hannu Ahlander. Kod nas je, u Åreu.
-Premjestili su Hannu u Åre? -Da, samo do poslije Nove godine.
Jesi li radio s njom?
Nismo bili u istoj jedinici, ali…
Jako mi je to čudno. Čuo sam da je pod istragom.
Pod istragom? Zbog čega?
Kao što rekoh, ne znam detalje, ali…
Ovaj…
-Valjda su vozili prema… -Da.
Tako nešto.
Možeš zatvoriti vrata.
Ajme, Daniele. Oprosti.
Oprosti što sam nazvala i gnjavila.
Nema veze. Razgovarao sam s policijom u Stockholmu.
Suspendirana si s dužnosti?
Da jesam, ne bih radila ovdje. Na godišnjem sam.
Kad je Amanda nestala, htjela sam pomoći.
Dok si pod istragom?
To neću komentirati.
Mislio sam da mi želiš reći svoju verziju.
Svoju verziju čega?
Događaja. Zašto si pod istragom.
Maltretirala si kolegu.
Ovdje sam kratko. Nisam suspendirana.
Ako hoćeš da odem, reci Grip. O ovome ne želim.
Tobias je nešto našao na jednome mobitelu. Moramo razgovarati s Ebbom.
Nastavit ćemo poslije.
Ja ću govoriti.
Dramatiziraš!
Zaveži, Wille!
Posvađala si se s Amandom?
Ne, ne sjećam se toga. To je valjda bila zafrkancija.
Znači, niste se posvađale?
-I s prijateljima se svađamo. -Da, ali nije bilo tako.
Nego kako je bilo?
Bila sam pijana.
Ne sjećam se.
Ali Amanda i ja nismo se imale razloga svađati.
Zar to nije dovoljno?
Moramo saznati što se dogodilo.
-Zato nam je sve važno. -I meni je važno.
Znam.
Ali…
moramo pitati.
E pa, pitali ste.
Hvala.
Kako si, dušo?
Da.
Ebba, na snimci izgledaš tužno.
Zašto?
Trebamo li nešto znati?
Bilo što?
-Sad bi bilo dosta. -Slažem se.
Hanna, vratit ćemo se ako treba. Hvala, Ebba.
Što ti ovdje radiš?
Ne trebamo čišćenje, hvala.
Možeš ići. Molim te.
Da.
Činilo mi se da su gladni.
Jako mi je žao zbog Amande.
Oprostite. Bok!
Kad su se rodili blizanci, išli smo na skijanje.
Samo ja i Amanda.
Samo želim da ovaj pakao završi.
Zna li Fredrik za nas?
Našao je moj mobitel u tvom autu.
Rekla sam mu da sam te povezla.
Jednom si mi rekla da te katkad plaši.
Tuče li te?
-Haralde… -Je li nasilan?
Hej.
Da odemo nešto pojesti?
Ti i ja?
I Anton i Raffe. Obavit ćemo brifing.
Može, vrlo rado.
Kako ide?
Ma ne znam.
Ebba nešto taji.
Da.
Ali što?
Vrati se.
Što kaže?
„Dobit će on…”
Ne, prije toga.
Taj odvratni Ken.
Je li rekla „Ken”?
Možda.
Zašto laže?
Idemo vidjeti što je Raffe saznao o autu. Čekaju nas.
Evo.
Reci, Raffe. Kako stojimo?
Dečki se sjećaju auta ispred Ebbine kuće.
Nisu vidjeli vozača, ali vidjeli su logo iznajmljivača.
Ne sjećaju se koji je bio pa ću sutra malo telefonirati.
Dobro. Što je s gotovinom koju smo našli kod Amande?
-Možda je radila na crno. -Zašto se nije služila Swishem?
Gotovini se ne može ući u trag.
Dilanje? Prostitucija?
Amandi to nije slično.
Bila je…
Bar prema opisu kolega iz razreda.
Bila je angažirana i htjela je biti odvjetnica.
I ja sam trebao uzeti burger.
Smiješ li jesti takvo što? Opsjednut je zdravljem.
-Antone, uzmi moje krumpiriće. -Ne treba.
Čime se baviš u Stockholmu?
Radim u Odjelu za obiteljsko nasilje.
-Kvragu! -To može jako teško pasti.
Da, povremeno.
Pa si mislila:
„Hajde da malo lovim lovokradice losova i kradljivce motornih sanjki.”
Nisam imala planova, ali…
-Ali motorne se sanjke puno kradu. -Istina.
Došla si sama?
Jesi li udana?
Nedavno ostavljena.
Beskućnica.
-Ajoj! -Da. Ma…
-Aha. -Da.
A ti?
Petnaest godina u sretnom braku s dvoje divne djece.
To je istina!
-Da. -Slobodan kao ptica!
Hvala.
Tu sam dvije godine.
Živim s partnericom i tromjesečnom kćeri s kolikama.
Kad smo kod njih, nosim ovu romantičnu večeru Idi.
Hvala za danas.
-Vidimo se sutra. -Da.
-Laku noć. -Laku noć.
Nije li jednako nezdravo iako je s drugog tanjura?
-Da se ne baci! -Da, ali…
-Zar ne? -Da.
Možeš dobiti kolike.
Što?
-Bok! -Hej!
-Rublje? -Dobro.
Da. Imam šifru.
Dobro.
Halo?
Bok, mama.
Slušaj.
Putovnica mi je kod šefa.
Ne znam.
Trebam još novca.
Putovnica mi je kod šefa.
Ne mogu doma bez nje.
Nazvat ću te poslije.
Oprosti.
Bok!
Jesi li dobro?
Moram ići.
Sigurno?
Što ti je s licem? Smijem li vidjeti?
Moram ići.
Samo polako. Jako je sklisko.
Mogao sam te udariti.
Jako mi je žao zbog onog što se dogodilo.
Ali ne traži utjehu kod moje žene.
Ja sam kriv.
Ovaj…
U vezi sam s njegovom ženom već šest mjeseci.
Obično se sastajemo
u njezinom autu i…
Ispao mi je mobitel i on ga je našao.
Valjda je shvatio,
odlučio se osvetiti
i ubio moju kćer.
Morate mi pomoći.
-Dobro. -Da.
Razgovarat ćemo s njim.
Imamo nekoliko pitanja za vas.
Dobro.
Izvolite. Recite o čemu je riječ.
O Amandi Halvorsen.
Nestala je večer uoči Svete Lucije, zar ne?
-Tako je. -Pa…
Odvezao sam se u Sollefteå na poslovni sastanak.
Prenoćio sam kod brata i otišao tek iduće jutro.
On i žena mogu jamčiti za mene, znači…
Nisam bio ovdje.
-Koji si auto vozio? -Svoj privatni.
Možeš li zapisati
ime i broj svojega brata, molim te?
Nema problema. Pozdravi ga od mene.
Zapiši i s kim si bio na sastanku.
Znaš Haralda, zar ne?
Amandinog tatu.
Jesi li ljut na njega?
Zašto bih bio ljut na njega?
Tvoja žena radi s njim, zar ne?
Da, možda.
-Možda? Ne znaš s kim radi? -Znam.
Znam s kim radi. I da, radi s njim. Zašto…
Nemam razloga biti ljut na njega.
Fredrik, znamo da si našao Haraldov mobitel u njezinom autu.
Možda. Ne sjećam se.
Ne?
Nisi se zapitao kako se mobitel našao u autu tvoje žene?
Nisi se zabrinuo?
Pomislio da nisu samo kolege?
Znaš,
ako te žena vara,
jako se naljutiš.
To je razumljivo.
Osjećaš se izdano,
nasamareno,
glupo što to nisi vidio.
Nije to dobar osjećaj.
Možeš izgubiti kontrolu i želiš se osvetiti.
I učiniš nešto što ne možeš popraviti.
Neću više ništa reći.
Želim odvjetnika. Imam pravo na njega, zar ne?
Imaš.
Dobro.
Javit ćemo se.
Koliko vrijedi bratov alibi?
Razgovarajmo s ljudima sa sastanka. I provjerimo kompjutor u autu.
Dobro, ali…
Da nekomu ubiješ kćer zbog preljuba?
To je…
Da, ali…
Sam si rekao. Ne možeš se kontrolirati. Svladaju te osjećaji.
Bok!
-Zvao sam te. -Bok!
Ma da… Teško mi je zbog svega ovog.
Ali među nama je sve u redu?
-Možemo li razgovarati? -Sad mi je nezgodno. Mama me čeka.
Moram ići.
Nećemo dugo. Ali moramo razgovarati.
Zajedno smo u ovome, zar ne?
Možemo li razgovarati?
Daniele?
Da?
Provjerio sam snimke
i pronašao jedan auto koji odgovara opisu.
-Jesi li vidio tablice? -Da. Auto je bio unajmljen.
Unajmio ga je netko komu je auto bio na popravku.
Tko?
Profesor iz škole.
Lasse Sandahl.
Ken!
-To je adresa? -Da.
Hvala. Hanna.
Prijevod titlova: Petra Matić