Det er avsperret her.
Ja?
Hei.
Hei. Hanna Ahlander.
Jeg er innlånt fra Stockholm til over jul.
Jaha?
-Inspektør Grip har brifet meg, så… -Ingen har sagt noe til meg.
Nei.
Ok, du kan jo ringe henne.
Hei.
Kjapt spørsmål.
Jeg står her med…
-Hanna Ahlander. -Hanna Ahlander.
BASERT PÅ VIVECA STENS MORDENE I ÅRE: OFFERMAKEREN
Takk.
Velkommen.
Daniel Lindskog.
Hanna.
Har du lommelykt?
Vi fant Viktor Malm og avhørte ham, men han er avskrevet som mistenkt.
Han har alibi.
Han og flere andre festet på en hytte.
-Hvor lenge har hun vært død? -Vi får se hva teknikerne sier.
Tidspunktet er avgjørende for om hun ble drept her etter at heisen stengte,
eller tidligere et annet sted.
Ebba, vennen?
-Ja? -Hvordan går det?
Jeg skal bare dusje.
Sånn.
Bra.
Her.
Hva er dette?
Armbåndet, hvor fikk du det?
Hvor faen har du fått det?
MORDENE I ÅRE
OFFERMAKEREN DEL 2
Skal vi?
Unnskyld meg, klasse. Politiet er her, og de vil snakke litt med dere.
-Hva? -Hva er dette?
Vi har triste nyheter.
Amanda har dessverre blitt funnet død.
Vi vil trenge all hjelp vi kan få av dere i etterforskningen.
Ebba som hadde festen, er hun her i dag?
Nei.
Hun har ikke vært her siden Amanda forsvant.
Kan de av dere som var på festen legge mobilene deres i disse?
Skriv navnet ditt og koden for mobilen på lappen.
Da kan vi se etter fotoer og filmer
som kan si oss hva som skjedde den kvelden.
Bare svar om du vil.
Nei, det er ikke så viktig.
Rettsregler.
Imperialisme og globalisering.
Hun leste tyngre bøker enn jeg noen gang vil.
Hva er det der?
Vi fant disse pengene. Vet du hva de er til?
Beklager, du kan ikke røre den. Det er bevis.
Jaha.
Amanda brukte aldri kontanter.
Hun brukte kort, og mobilbetaling.
Men jeg kom opp for å si at
vi fant hunden vår død i går.
Kalle fant ham ute,
bak garasjen.
Vi skal se på det.
Det er noen som vil skade familien vår.
Vi trenger en dødsårsak på hunden.
Ok.
Hent den hos Halvorsen og send den til rettsmedisinsk i Umeå.
Jeg gjør det straks.
Takk.
Svar, da.
Gud… Hvor trykker man?
Nei, svarte jeg?
Hallo?
-Hei, Lydia. Jeg kan ikke snakke nå. -Mamma sa at du skal jobbe der?
Det er vel ikke smart?
Vi får ta det senere.
-Dette kan bli en ulempe. -Jeg kan ikke snakke nå.
Dere ble enige om denne permisjonen.
Du må ta dette på alvor hvis du vil komme tilbake.
-Vi får snakkes senere. -Dette er viktig!
-Vi snakket… -Ha det!
Jeg venter i resepsjonen. Ikke stress.
Nei.
Absolutt. Hanna, velkommen.
-Dette er rettsmedisineren, Ylva Labba. -Hei.
-Hei.
Ylva tror at Amanda ble drept et annet sted,
mye tidligere.
Vet vi noe om tidspunktet?
Det er vanskelig å fastslå på grunn av kulden.
Men dødsårsaken er troligvis kvelende vold mot halsen, og…
-Hun har vært død i minst ett døgn. -Men hvorfor flytte henne til heisen?
-Ville morderen at hun skulle bli funnet? -Det er en jævla risiko i så fall.
Vi får se hva du kommer frem til.
Kroppen er på vei til Umeå for obduksjon. Forhåpentligvis vet vi mer etter det.
-Jeg hører av meg. -Jeg følger deg ut, Ylva.
Ha det.
Kanskje morderen fikk skyldfølelser.
Hanna?
Du skal få møte Anton og Raffe.
Dere møttes i går.
-Riktig. Hei. -Hei.
-Anton Lundgren. -Raffe Herrera.
Hanna.
- Hanna blir her til i slutten av januar. -Jaha. Velkommen.
-Takk. -Hvordan går det?
Vi sjekker trafikkameraene mellom Ebba og Amandas hus.
Og samlet inn mobilene fra klassekameratene.
Ok. Kan du vise henne rundt?
Birgitta, har du et øyeblikk?
Gikk det ikke fort med Hanna Ahlander?
-Vi trenger folk, og hun var tilgjengelig. -Hva vet vi om henne?
Jeg har bedt om overføring, men vi trengte henne straks.
Og Ahlander skal ikke være her permanent.
Hvis du vil sjekke henne nærmere, så er det helt greit for meg.
-Du kjenner vel folk i Stockholm? -Takk. Da gjør jeg det.
Visst.
Kjempebra.
-Tror du det? -Ja.
Ja.
Hei. Velkommen.
Hei.
-Du? Revansj i neste uke? -Absolutt. Jeg lover.
Velkommen.
Har dere fått snitter?
-Ja, de er så gode. -Ikke sant?
Jeg har prøvd å ringe deg noen ganger i dag.
Hvor har du vært?
-Jeg var på jobben. -Jaha.
Men så bra.
Jeg vil bare si velkommen, alle sammen,
venner og kolleger,
til vår årlige julegløgg.
Vi følte at det var ekstra viktig å ha den i år,
med tanke på den grusomme tragedien som vi går gjennom akkurat nå.
Det er viktig å være sammen
og vise at man bryr seg om hverandre.
Og Bosse, kom.
Det er nemlig slik at Bosse har bursdag om en uke.
Så jeg tenkte at vi kunne snikfeire deg litt i kveld.
-Nei, vennen, vær så snill… -Jo.
Vær så god.
For det er jo ingen som stiller opp så mye for denne byen som du gjør,
og slåss for at alle skal ha det bra.
Du fortjener det beste, elskling.
Grattis.
En Rolex.
-Jøss! -Å!
Grattis, Bosse!
-Annika. -Hei.
-Hva? -Hva faen er dette?
-En jævla Rolex? -Du har alltid ønsket deg en.
Med hvilke penger?
Du er jo verdt den. Slapp av.
Men slutt nå. Du har jo fått inn kokker, servitriser…
Vi har jo ikke engang råd til å betale gløggen.
Du skjemmer ut meg! Skjerp deg!
Skjerp meg? Du har kjøpt en jævla Rolex!
Vet du hva? Det er en kopi.
Det er en fake, og nå har du ødelagt alt. Du skal faen meg passe deg!
Du, jeg tenkte dra nå.
Du blir her en stund?
Ja, nettopp.
Ses i morgen.
-Hallo? -Hva faen?
Det sto en bil utenfor Ebbas hus klokken to.
-Vi må sjekke med ungdommene om… -Vent, hva?
Det sto en bil utenfor Ebbas hus klokken to.
Hva er det som foregår?
-Hvor fikk du denne informasjonen? -Fra en av mobilene.
Sånn, ja.
-Så du noe bilnummer? -Nei.
Jeg hører en bil som starter.
Sånn ja.
Du hører en bil som starter?
Legg nå på!
Ok. Kunne ikke dette ha ventet til i morgen?
Beklager. Jo, så klart.
Sorry.
Beklager. Vi snakkes i morgen.
Ja.
-Er dette fra begynnelsen? -Ja.
Vent litt. Jeg skal bare…
-Ok, men sjekk lengre inn. -Her. Nå.
Gå litt tilbake.
Der.
-Det er en bil som starter. -Nettopp.
Dette må ha vært rett før Amanda ringte faren sin.
Jeg kjenner disse gutta.
Jeg sjekker om de kjenner bilen. Hvis de husker.
Hei, Urban. Lenge siden.
-Du jobbet vel på voldsavsnittet? -Ja.
Jeg trenger referanser til Hanna Ahlander. Hun er her i Åre.
-Har de overført Hanna til Åre? -Ja, til over nyttår, bare.
Har du jobbet med henne?
Ikke i samme avdeling, men…
Det høres rart ut. Jeg har hørt at hun blir gransket.
Gransket? For hva?
Jeg har som sagt ingen detaljer, men…
Altså…
-De må ha kjørt rett mot… -Ja.
Noe sånt.
Du kan lukke døren.
Herregud, Daniel. Beklager at jeg ringte i går og forstyrret. Sorry.
Det går bra.
Jeg snakket med politiet i Stockholm.
Er du suspendert fra tjeneste?
Nei, da hadde jeg ikke jobbet her. Jeg har permisjon.
Og da Amanda forsvant, ville jeg hjelpe til.
Mens en granskning pågår?
-Som jeg ikke bør kommentere. -Kanskje du vil fortelle din versjon.
Min versjon av hva?
Av det som skjedde, hvorfor du granskes.
Du trakasserte en kollega.
Jeg er her i en måned, og er ikke suspendert.
Hvis du vil ha meg ut, snakk med Grip. Jeg snakker ikke om dette.
Tobias fant noe på en av mobilene. Vi må avhøre Ebba Niemi igjen.
Vi snakker mer om dette senere.
Jeg fører ordet.
-Drama queen! -Men faen, hold kjeft, Wille!
Kranglet du og Amanda?
Nei, det husker jeg ikke. Det må ha vært en tullekrangel eller noe.
Så dere kranglet ikke?
-Man kan krangle selv om man er venner. -Det var ikke sånn.
Hvordan var det da?
Jeg var full.
Jeg husker ikke.
Men jeg og Amanda hadde ingen grunn til å krangle.
Holder det ikke nå?
Vi må vite hva som skjedde.
-Derfor er alt viktig for oss. -Det er viktig for meg også.
Jeg vet det.
Men
vi må få spørre.
Ja, men nå har dere gjort det.
Takk.
Går det bra, kjære?
Ja.
Ebba, du ser trist ut på videoen.
Hvorfor det?
Er det noe vi bør vite?
Noe som helst?
-Nå får det vel holde. -Absolutt.
Vi tar kontakt om det er noe mer.
Takk, Ebba.
Hva gjør du her?
Vi trenger ikke vasking i dag, takk.
Takk. Du kan gå.
Ja.
Beklager, de virket sultne.
Jeg er
veldig lei for det med Amanda.
Beklager. Ha det.
Etter at tvillingene kom, pleide vi å gå på ski sammen,
bare jeg og Amanda.
Jeg vil bare at marerittet skal ta slutt.
Vet Fredrik om oss?
Han fant telefonen min i din bil.
Jeg sa at jeg ga deg skyss.
En gang sa du at du av og til blir redd ham.
Slår han deg?
-Harald… -Er han voldelig?
Hei.
Vil du bli med og spise?
Du og jeg?
Og Anton og Raffe. Så kan vi ta brifingen der.
Ja, gjerne.
Hvordan går det?
Jeg vet ikke. Jeg…
Ebba skjuler noe.
Ja.
Men hva?
Gå tilbake.
Hva sier hun der?
"Han skal faen…"
Nei, før det.
Den der ekle jævla Ken-dukken…
Sier hun "Ken-dukke"?
Kanskje.
Hvorfor lyver hun?
Kom, la oss høre hva Raffe har funnet ut om bilen. De venter.
Ja.
Raffe, fortell. Hvor er vi?
Gutta husker bilen utenfor Ebbas hus.
De så ikke hvem som kjørte, men de så at bilen hadde en leiebillogo.
De husker ikke hvilken, så jeg får ringe litt rundt i morgen.
Ok, bra. Hva med kontantene vi fant hos Amanda?
-Det kan være svart jobbing. -Da brukes vel mobilbetaling?
Kontanter kan ikke spores.
Dopsalg?
Prostitusjon?
Det høres ikke ut som Amanda.
Hun var jo…
Ikke ifølge klassekameratenes beskrivelse.
Hun var samfunnsinteressert og ville bli jurist.
Godt valg. Jeg burde tatt burger.
Du kan vel ikke spise sånt?
Han er helsefrik.
-Anton, ta min pommes frites. -Nei takk.
Så hva gjør du i Stockholm da?
Jeg jobber i familievold.
-Uff. -Det er vel ganske tungt, eller hva?
Ja, det kan være det.
Og så tenkte du:
"La oss bure inn jämtlendinger som tyvjakter elg og stjeler scootere."
Jeg var ikke forutinntatt, men…
-Men det er jo mange scootertyverier. -Ja, det er det.
Kom du opp hit alene?
Er du gift?
Nylig dumpet.
Hjemløs.
-Ai. -Ja. Nei, men…
-Å… -Ja.
Og du?
Jeg har vært lykkelig gift i 15 år, og har to herlige barn.
Det er sant!
Ja.
Fritt frem.
Tusen takk.
Vært her i to år.
Samboer, Ida. Datter på tre måneder med kolikk.
Apropos dem, jeg skal hjem til romantisk middag med Ida.
Takk for i dag.
-Vi ses i morgen. -Ja.
-God natt. -God natt.
Det er like usunt selv om det er fra en annen tallerken.
-Det er bedre enn å kaste det. -Ja, men…
-Ikke sant? -Ja.
Man kan jo få kolikk.
Hva?
-Hei. -Hei. Jeg er…
-Klesvask? -Ok.
Ja. Jeg har koden.
Ja.
Hallo?
Hei, mamma.
Ja, hør her.
Sjefen min har passet mitt.
Jeg vet ikke.
Jeg trenger mer penger.
Sjefen min har passet mitt.
Jeg kommer meg ikke hjem uten det.
Jeg ringer deg senere.
Beklager.
Hei.
Går det bra?
Jeg
må dra.
Er du sikker?
Hva har skjedd med ansiktet ditt? Får jeg se?
Jeg må dra.
Ro ned. Det er glatt som faen.
Jeg kunne ha kjørt på deg.
Jeg er lei for det som har skjedd,
men ikke søk trøst hos min kone.
POLITIET
Alt er min feil.
Jeg…
Jeg har hatt et forhold til kona hans i et halvt år.
Vi møtes vanligvis i…
…bilen hennes, og…
…jeg…
Jeg mistet telefonen min der, og han har funnet den.
Han må jo ha forstått,
og bestemt seg for å ta hevn,
og drepte datteren min.
Dere må hjelpe meg.
-Ok. -Ja.
-Vi skal snakke med ham. -Bra.
Vi har noen spørsmål vi vil stille deg.
Ja, men…
Kjør på, for faen. Si hva det handler om.
Amanda Halvorsen.
Hun forsvant på Luciakvelden, ikke sant?
-Ja, det stemmer. -Ja, jeg…
Jeg kjørte til Sollefteå for et forretningsmøte.
Og så sov jeg hos broren min. Jeg dro ikke derifra før neste morgen.
Det kan både han og hans kone bekrefte. Jeg var ikke her engang.
-Hvilken bil kjørte du? -Min egen private.
Kan du skrive ned
din brors navn og telefonnummer, takk?
Absolutt, gjerne. Dere får hilse.
Skriv hvem du hadde møte med også.
Du kjenner vel Harald?
Amandas far.
Var du forbanna på ham?
Hvorfor skulle jeg være det?
Kona di jobber vel med ham?
Ja, kanskje det.
-Kanskje? Vet du ikke hvem hun jobber med? -Jo.
Jeg vet hvem hun jobber med. Jo, hun jobber med ham.
Det er ingen grunn til at jeg skal være forbanna på ham?
Vi vet at du fant Haralds telefon i bilen hennes.
Kanskje, jeg husker ikke.
Nei vel?
Du lurte aldri på hvordan Haralds telefon havnet i hennes bil?
Du ble ikke bekymret?
Og trodde de var mer enn bare kolleger?
Du vet,
hvis man blir bedratt,
så blir man jævlig sint.
Det er forståelig.
Man føler seg forrådt,
lurt,
dum som ikke forsto det.
Det er ikke bra følelser.
Saker og ting går over styr, og så
vil man ta igjen.
Plutselig har man gjort noe man ikke kan ta tilbake.
Jeg sier ikke noe mer.
Da vil jeg ha advokat. Det har man vel rett til?
Ja, det har man.
Ja.
Du hører fra oss.
Hvor mye er en brors alibi verdt?
Vi hører med de han skulle møte. Så sjekker vi bilen og laptopen hans.
Ja, men altså…
Å drepe datteren hans for en utroskap…
Det er…
Ja, men…
Som du sa,
man kan ikke kontrollere det, følelsene tar over.
-Hei. Jeg har prøvd å ringe deg. -Hei!
Ja, jeg… Det har vært mye.
Men er alt ok mellom oss?
Kan vi snakke litt?
Akkurat nå passer det ikke. Mamma venter, så jeg…
-Å. -Jeg må gå, men…
Det trenger ikke ta lang tid, men vi bør snakke.
Vi er jo to om dette, eller hva?
-Kan vi gå og snakke litt? -Ja.
Daniel?
Ja?
Jeg sjekket trafikkameraene
og fant én bil som passer guttenes beskrivelse.
-Ser du bilnummeret? -Ja. Og det var en leiebil.
Denne bilen var utleid mens eierens vanlige bil var på service.
Hvem leide den?
En lærer på skolen.
Lasse Sandahl.
Ken-dukken!
-Er det adressen? -Ja.
Takk. Hanna, kom.
Tekst: Geir Amundsen