E interzis accesul.
Da?
Bună!
Bună! Hanna Ahlander.
- Sunt de Crăciun aici, transfer temporar. - Da?
- Comisarul Grip m-a primit, deci… - Mie nu mi-au spus nimic.
Da.
Bine. Sun-o!
Bună!
O scurtă întrebare.
Sunt aici cu…
- Hanna Ahlander. - Hanna Ahlander.
BAZAT PE CRIMELE DIN ÅRE: ASCUNSĂ ÎN ZĂPADĂ, DE VIVECA STEN
Mulțumesc.
Bun-venit!
Daniel Lindskog.
Hanna.
Ai o lanternă?
L-am adus pe Viktor Malm la secție, dar nu mai e suspect.
Are alibi.
Erau mai mulți, petreceau la o cabană.
De cât timp e moartă?
Să vedem ce zic criminaliștii.
Ora decesului va stabili dacă a fost ucisă după închiderea telescaunului
sau mai devreme, în altă parte.
Ebba, scumpo…
- Da. - Ce faci?
Fac un duș.
Așa…
E bine.
Poftim!
Ce-i asta?
De unde ai brățara asta?
De unde naiba o ai, Ebba?
CRIMELE DIN ÅRE
ASCUNSĂ ÎN ZĂPADĂ PARTEA A II-A
Mergem?
Mă scuzați, copii.
Polițiștii vor să discute cu voi.
- Ce? - Ce e?
Avem vești triste.
Amanda a fost găsită moartă.
Avem nevoie de tot ajutorul posibil în cursul investigației.
Ebba, gazda petrecerii, e aici?
Nu.
N-a mai venit de când a dispărut Amanda.
Cine a fost la petrecere
să pună telefonul în asta.
Scrieți-vă numele și parola pe o foaie de hârtie!
Vrem să vedem pozele și filmele
care au legătură cu seara respectivă.
Poți să răspunzi.
Nu e important.
„Statul de drept.”
„Imperialism și globalizare.”
Citea cărți cam complicate pentru mine.
Ce aveți acolo?
Am găsit banii ăștia. Știi pentru ce erau?
Nu-i poți atinge, sunt considerați probă.
Da.
Amanda nu folosea niciodată numerar.
Doar card și Swish.
Dar am venit să vă spun că…
ieri ne-am găsit câinele mort.
L-a găsit afară Kalle afară,
în spatele garajului.
Vom face cercetări.
Cineva a pus gând rău familiei.
Să aflăm de ce a murit câinele.
Bine.
Ia-l de la Halvorsen și trimite-l la laborator în Umeå!
Da, imediat.
Mulțumesc.
Răspunde!
Doamne… Care buton e?
Nu. Am răspuns?
Alo!
Bună!
- Bună, Lydia! Nu pot vorbi acum. - Mama a zis că lucrezi.
De ce ai lucra, Hanna?
Vorbim mai târziu.
- Asta poate avea consecințe. - Nu pot vorbi acum.
Ai acceptat acest concediu.
Ia-l în serios dacă vrei să te întorci!
- Vorbim mai târziu. - E important!
- Ai vorbit… - Pa!
Aștept la recepție. Nu te grăbi!
Bine.
Sigur. Hanna, bine ai venit!
- Ea e medicul legist, Ylva Labba. - Bună!
- Bună!
Ylva crede că Amanda a fost ucisă în altă parte, mult mai devreme.
Știm când s-a întâmplat?
E greu de stabilit, din cauza gerului.
Dar cauza morții
cred că e strangularea și…
- E moartă de cel puțin 24 de ore. - De ce au dus-o în telescaun?
Poate ucigașul a vrut să fie găsită.
E un risc mare.
Așteptăm descoperirile tale, Ylva.
Cadavrul va fi autopsiat la Umeå. Poate vom ști mai multe ulterior.
- Ținem legătura. - Te conduc, Ylva.
La revedere!
Poate ucigașul avea mustrări de conștiință.
Hanna?
Să ți-i prezint pe Anton și pe Raffe.
V-ați văzut ieri.
- Da. Bună! - Bună!
- Anton Lundgren. - Raffe Herrera.
Hanna.
Hanna stă până la sfârșitul lui ianuarie.
Da.
- Bine ai venit! - Mersi.
Progrese?
Am verificat camerele stradale de la Ebba la Amanda.
Și am luat telefoanele colegilor ei.
Bine. Îi faceți și ei un tur?
Birgitta, o secundă, te rog!
Nu ne-am cam grăbit cu Hanna Ahlander?
- Ne trebuie oameni. Era disponibilă. - Ce știm despre ea?
Am cerut un transfer, dar aveam nevoie de ea imediat.
Ahlander nu va rămâne definitiv aici.
Dacă vrei să-i afli trecutul, eu n-am o problemă cu asta.
- Ai relații la Stockholm, nu? - Mulțumesc.
Așa voi face.
Sigur.
Grozav!
- Așa crezi? - Da.
Da.
Bună! Bun-venit!
Bună!
- Revanșa? - Da.
- Săptămâna viitoare? - Absolut.
Bun-venit!
Ați gustat aperitivele?
- Da, sunt delicioase. - Nu-i așa?
Am încercat să te sun de câteva ori azi.
Unde ai fost?
- La serviciu. - Da.
E bine.
Vreau să vă urez bun-venit,
dragi prieteni și colegi,
la petrecerea anuală cu vin și gustări.
Este cu atât mai importantă anul acesta,
având în vedere tragedia cumplită
pe care o trăim.
E important să fim împreună
și să dăm dovadă de compasiune.
Bosse, vino aici!
Faza e că e ziua lui Bosse săptămâna viitoare.
M-am gândit să începem mai devreme festivitățile.
- Nu, dragă, te rog… - Ba da.
Poftim!
Nimeni nu face mai mult pentru comunitatea noastră
și nu luptă atât pentru bunăstarea tuturor. Meriți ce e mai bun, scumpule.
La mulți ani!
E un Rolex.
La mulți ani, Bosse!
- Annika. - Bună!
- Ce e? - Ce naiba e asta?
- Ai luat un Rolex? - Mereu ți-ai dorit unul.
Cu ce bani?
Îl meriți. Liniștește-te!
Încetează! Ai angajat bucătari, chelnerițe…
Nu ne permitem nici vinul fiert.
Mă faci de râs. Revino-ți!
Să-mi revin? Ai cumpărat un Rolex!
Știi ce? E o imitație.
E contrafăcut. Ai stricat totul acum.
Ai grijă dracului!
Eu plec.
Mai rămâi?
Da.
Pe mâine!
- Alo! - Ce naiba?
Era o mașină lângă casa Ebbei la ora 2:00.
- Să-i întrebăm pe copii dacă… - Stai! Ce?
Era o mașină lângă casa Ebbei la 2:00.
Ce se întâmplă?
De unde știi?
De pe un mobil.
Gata.
- Se vede numărul? - Nu.
Dar aud un motor ambalându-se.
Gata.
Un motor care se turează?
Închide!
Bine.
Nu putea să aștepte?
Scuze!
Ba da, desigur.
Îmi pare rău.
Scuze! Vorbim mâine.
Da.
- E de la început? - Da.
Stai puțin! O să…
- Verifică numărul! - Aici e.
Dă înapoi puțin!
Aici.
- Un motor ambalat. - Exact.
Cred că își sunase tatăl chiar înainte de asta.
Îi știu pe băieți. Îi întreb dacă recunosc mașina, dacă și-o amintesc.
Bună, Urban! Nu ne-am auzit de mult.
- Ai fost la Crime Violente, da? - Da.
Vreau referințe pentru Hanna Ahlander. E aici, în Åre.
- Au transferat-o pe Hanna la Åre? - Doar de Anul Nou.
Ai lucrat cu ea?
Nu în aceeași secție, dar…
Sună foarte ciudat. Am impresia că e anchetată.
Anchetată? Pentru ce?
Cum spuneam, nu cunosc detalii, dar…
Deci…
- Au pornit spre… - Da.
Cam asta e ideea.
Poți închide ușa.
Doamne, Daniel, scuză-mă că…
Te-am deranjat cu telefonul. Scuze!
Nu-ți face griji!
Am vorbit cu poliția din Stockholm.
Ești suspendată din funcție?
Nu. Dacă eram, nu veneam aici. Sunt în concediu.
Când a dispărut Amanda am vrut să ajut.
În timp ce ești anchetată?
N-am ce comenta.
M-am gândit că vrei să-mi spui versiunea ta.
În legătură cu ce?
Cu incidentul pentru care te anchetează.
Ai hărțuit un coleg.
Stau o lună aici. Nu sunt suspendată.
Dacă vrei să plec, vorbește cu Grip. Nu comentez.
Tobias a găsit ceva pe un mobil.
Să vorbim cu Ebba Niemi!
Continuăm mai târziu.
Vorbesc eu.
- Ce mai dramatizezi! - Taci dracului, Wille!
Te-ai certat cu Amanda?
Nu-mi amintesc. Poate așa, în glumă.
Deci nu erați supărate?
- Se mai ceartă și prietenii. - N-a fost așa.
Dar cum a fost?
Eram… băută.
Nu îmi amintesc.
Dar n-aveam motive să ne certăm.
- Nu e suficient? - Trebuie să știm ce s-a întâmplat.
- Orice detaliu e important. - Și pentru mine e.
Știu.
Dar…
ne facem datoria.
V-ați făcut-o.
Mulțumesc.
Ești bine, scumpo?
Da.
Ebba, pari tristă în clip.
De ce?
Ar trebui să știm ceva?
Ne poți spune orice.
- Cred că e suficient. - Desigur.
Revenim dacă mai intervine ceva.
Mulțumesc, Ebba.
Ce cauți aici? Nu avem nevoie de curățenie, mulțumesc.
Te rog, poți pleca.
Da.
Scuze, păreau înfometați.
Îmi…
Îmi pare foarte rău de Amanda.
Mă scuzați. Bine, pa!
După nașterea gemenilor, mergeam la schi,
doar eu și Amanda.
Vreau doar să se termine coșmarul ăsta.
Fredrik știe de noi?
A găsit telefonul meu în mașină.
Știe că te-am luat cu mașina.
Mi-ai spus odată că uneori te sperie.
Te bate?
- Harald… - E violent?
Bună!
Vrei să mâncăm ceva?
Noi doi?
Vin și Anton și Raffe. Ținem ședința acolo.
Da, cu plăcere.
Cum merge?
Nu știu. Eu…
Ebba ascunde ceva.
Da.
Dar ce anume?
Dă înapoi!
Ce spune?
„O va încurca…”
Înainte de asta.
Păpușa aia Ken dezgustătoare.
Spune „păpușa Ken”?
Posibil.
De ce minte?
Să vedem ce a aflat Raffe în legătură cu mașina. Ne așteaptă.
Da.
Ia zi, Raffe, cum stăm?
Băieții își amintesc că au văzut mașina acasă la Ebba.
N-au văzut cine o conducea, dar era a unei firme de închirieri auto.
Nu mai știu exact care, deci mâine o să dau niște telefoane.
Bine. Și cum rămâne cu banii de la Amanda?
- Poate lucra la negru. - De ce nu folosea Swish?
Banii nu pot fi urmăriți.
Trafic de droguri? Prostituție?
Amanda? Nu prea cred.
Era…
Cel puțin, colegii zic altceva despre ea.
Avea conștiință socială, voia să fie avocat.
Bravo! Trebuia să-mi iau burger.
Mănânci tu așa ceva?
E cu sănătatea.
- Anton, ia cartofii mei! - Nu, mersi.
Ce faci la Stockholm?
Sunt la secția de Violențe Domestice.
- Mamă! - Bagaj emoțional serios?
Da, uneori.
Și ce ți-ai zis?
„Ia să mergem în Jämtland! Se braconează elani și se fură snowmobile.”
Nu aveam idei preconcepute, dar…
- Chiar se fură multe snowmobile. - Așa e.
Ai venit singură?
Ești căsătorită?
Părăsită recent.
Pe drumuri.
- Au! - Da. Adică…
- Dureros. - Da.
Dar tu?
Căsătorit de 15 ani, am doi copii minunați.
E adevărat.
Da.
Disponibil.
Mulțumesc.
Sunt aici de doi ani.
Stau cu Ida a mea și cu copilul nostru de trei luni.
Apropo, îi duc această cină romantică Idei.
Mulțumesc pentru azi.
- Ne vedem mâine. - Noapte bună!
Nu e la fel de nesănătoasă și din altă farfurie?
- O vor arunca. - Da, dar…
- Corect? - Da.
- Să nu-ți provoace colici. - Ce?
- Bună! - Sunt…
- Rufe? - Bine.
Da. Am codul.
Da.
Alo!
Bună, mamă!
Da. Ascultă!
Șeful are pașaportul meu.
Nu știu.
Îmi mai trebuie bani.
Pașaportul e la șeful meu.
Nu pot să plec fără el.
Te sun mai târziu.
Scuze!
Bună!
Ești bine?
Eu…
Trebuie să plec.
Ești sigură?
Ce ai pățit la față? Pot să mă uit?
Trebuie să plec.
Ușurel! Alunecă tare.
Puteam să te lovesc.
Îmi pare rău pentru cele întâmplate,
dar nu veni la soția mea pentru alinare!
POLIȚIA
E numai vina mea.
Eu…
De șase luni am o relație cu soția lui.
De obicei ne întâlnim
în mașina ei și…
Eu…
Am scăpat telefonul, iar el l-a găsit.
Cred că s-a prins.
A decis să se răzbune
și mi-a ucis fiica.
Trebuie să mă ajutați.
- Bine. - Da.
- O să vorbim cu el. - Bine.
Avem câteva întrebări.
Da, dar…
Sigur, vă ascult.
Amanda Halvorsen.
A dispărut în seara Sfintei Lucia, nu?
- Întocmai. - Ei bine, eu…
Eram la Sollefteå, la o întâlnire de afaceri.
Am dormit la fratele meu. Am plecat abia a doua zi.
El și soția lui pot confirma, deci…
Nici nu eram aici.
- Ce mașină conduceai? - Mașina personală.
Poți să scrii
numele și numărul fratelui tău, te rog?
Sigur. Să-i spuneți că-l salut.
Scrie și cu cine a fost întâlnirea!
Îl știi pe Harald, nu?
Tatăl Amandei.
Erai supărat pe el?
De ce aș fi?
Soția ta lucrează cu el, nu?
Da, e posibil.
- Posibil? Nu știi cu cine lucrează? - Ba da.
Știu cu cine lucrează. Da, lucrează cu el. Dar ce…
Ăsta nu e un motiv să fiu supărat pe el, nu?
Știm că ai găsit telefonul lui Harald în mașina ei.
Posibil. Nu-mi amintesc.
Nu?
Nu te-ai întrebat niciodată cum a ajuns în mașina ei?
N-ai fost îngrijorat?
Că poate sunt mai mult decât colegi?
Știi,
când ești înșelat,
supărarea e mare.
Și e de înțeles.
Te simți trădat,
păcălit,
prostit, fiindcă nu te-ai prins.
Nu e prea plăcut.
Iar lucrurile degenerează și…
vrei răzbunare.
Și te trezești într-o situație fără ieșire.
Am încheiat discuția.
Vreau un avocat. Nu e dreptul meu legal?
Ba da.
Da.
Ținem legătura.
Cât valorează alibiul unui frate?
Vorbim cu cei de la întâlnire și îi verificăm mașina și odometrul.
Da, dar…
Să-i omori fata din cauza unei aventuri…
Asta e…
Da, dar…
Cum ai spus, ești copleșit de emoții și îți pierzi controlul.
Bună!
- Te-am tot sunat. - Bună!
Da, am fost… copleșită.
Dar totul e în regulă?
Putem discuta?
Nu e un moment bun. Mă așteaptă mama, deci…
Trebuie să plec, dar…
Nu durează mult. Ar trebui să vorbim.
Suntem împreună, nu?
Putem vorbi?
Daniel!
Da.
Am verificat filmarea
și am găsit o mașină care corespunde descrierii.
- Ai numărul? - Da. Și era închiriată.
A fost mașină la schimb, a proprietarului fiind la reparat.
- Cine a închiriat-o? - Un profesor.
Lasse Sandahl.
Păpușa Ken!
- Adresa? - Da.
Mersi. Hanna!
Subtitrarea: Gabi Nițu