‫אסור שהרומן בינינו ייחשף.‬
‫את מבינה את זה, אבה?‬
‫סיפרת למישהו?‬ ‫-אני צריכה ללכת.‬
‫לא סיימנו לדבר.‬
‫אבה...‬
‫- מבוסס על ספרה של ויוויקה סטן -‬
‫מה נסגר? הזמנת משטרה?‬ ‫-לא.‬
‫את משקרת.‬ ‫-לא נכון...‬
‫נדפק לך המוח?‬ ‫-עזוב אותי!‬
‫שקט!‬ ‫-הצילו!‬
‫סתמי את הפה!‬
‫משטרה! לפתוח!‬ ‫-לפתוח!‬
‫משטרה!‬ ‫-שקט.‬
‫משטרה!‬
‫משטרה! לפתוח!‬
‫לאסה, תפתח!‬
‫אם חשפת את הרומן בינינו,‬ ‫אשלח את תמונות העירום הדוחות שלך‬
‫לכל הדפוקים בבית הספר.‬
‫משטרה! לפתוח!‬
‫כל המורים והתלמידים‬ ‫יגלו איזו שרמוטה זולה ודוחה את.‬
‫די!‬
‫הצילו!‬
‫אם לא תסתמי את הפה,‬ ‫יקרה לך מה שקרה לאמנדה.‬
‫ברור?‬
‫הצילו!‬
‫משטרה! לפתוח!‬
‫לא...‬
‫הצילו!‬ ‫-שקט!‬
‫הצילו!‬
‫משטרה! תשחרר אותה!‬
‫אבה, תפתחי להאנה.‬
‫ידיים מאחורי הראש! על הברכיים!‬
‫החשוד בידינו.‬
‫- הרציחות באורה -‬
‫- חבויה בשלג: חלק 3 -‬
‫אמנדה מתה בגללי?‬
‫הוא הרג אותה?‬
‫אנחנו לא יודעים, אבל אנחנו נחקור אותו.‬
‫אבה...‬
‫את לא אשמה במה שקרה. בסדר?‬
‫מאיפה הדבר הזה?‬
‫מאיפה הצמיד?‬
‫מאיפה הקרצת אותו?‬
‫הלו!‬
‫קיבלת אותו מהכפיל של בובת קן, נכון?‬
‫מלאסה.‬
‫אבה, למה מורה נותן לך תכשיטים?‬
‫אז המצב הסלים, והוא התחיל לבקש תמונות.‬
‫מה?‬
‫זה ממש בלתי חוקי.‬
‫הכפיל המבחיל של בובת קן ישלם על כך ביוקר.‬
‫אבה, אין שום סיבה‬ ‫שתאשימי את עצמך במה שקרה.‬
‫זונת צומי!‬ ‫-וילה, סתום את הפה!‬
‫יש לי רעיון. תני לי את הטלפון.‬
‫אסמס לו, טוב?‬
‫לא.‬ ‫-כן.‬
‫אין לי מושג‬
‫איך הכול התחיל, אבל הוא...‬
‫הוא ביקש שאשלח תמונות.‬
‫ושלחתי לו.‬
‫הוא אמר...‬
‫שאני יפה.‬
‫ואני…‬
‫אהבתי לשמוע את זה.‬
‫לאחר מכן,‬
‫הוא שכב איתי אצלו בדירה.‬
‫הוא אמר שהוא מאוהב בי, ושהוא…‬
‫לא היה מסוגל לשלוט בעצמו‬
‫בגלל שאני מי שאני.‬
‫על זה את ואמנדה התווכחתן.‬
‫הוא נתן לי צמיד,‬
‫ואיכשהו היא ידעה‬
‫שלאסה הוא זה שנתן לי את הצמיד.‬
‫אחרי המסיבה, הוא פשוט הופיע.‬
‫הוא בכה ואמר שהוא אוהב אותי, ו…‬
‫ואז הוא שכב איתי.‬
‫זה טוב שאת מדברת על זה.‬
‫את חייבת לדבר,‬
‫אחרת…‬
‫את נחנקת.‬
‫אמנדה רצתה לדווח עליך,‬
‫שיש לך קשר עם תלמידה,‬ ‫ואתה רצית לעצור אותה כנראה.‬
‫- אני יודעת מה עשית‬ ‫אל תיגע בה שוב, חלאה -‬
‫- אדווח עליך בגלל זה! -‬
‫- מי זה? -‬
‫מצאת את הטלפון? נהדר.‬
‫עכשיו את יכולה להתקשר למשפחה.‬
‫זונה מזוינת.‬
‫לא עשיתי כלום לאמנדה.‬ ‫הייתי עם אבה. תשאלו אותה.‬
‫אבל אבה הייתה שיכורה מכדי‬ ‫לזכור אם היית שם כל הלילה.‬
‫זה לא יחזיק מים.‬
‫מצאנו את הדברים האלה בדירה שלך.‬
‫השעון הזה היה במעטפה הזאת‬ ‫עם הטקסט "חג מולד שמח".‬
‫אתה רואה את זה?‬ ‫-כן.‬
‫מצאנו מעטפה דומה אצל אמנדה.‬
‫מלאה בכסף מזומן.‬
‫לא נגעתי באמנדה.‬
‫טוב, אז תסביר לי את זה…‬
‫איך אמנדה ידעה שאבה קיבלה את הצמיד ממך?‬
‫שמעתי שמועות על אמנדה.‬
‫אילו שמועות?‬
‫שהיא מכרה דברים בזול.‬
‫אילו דברים?‬
‫שעונים, תכשיטים ו…‬
‫אלכוהול, יינות וינטג' וכו'.‬
‫אז דיברתי איתה.‬
‫אמרתי לה, "אני לא יודע מאיפה השגת את זה,‬
‫"אבל אם זה גנוב, את עלולה להסתבך בצרות."‬
‫אני חושב שהיא נבהלה, כי היא הקשיבה ו‬‫…‬
‫היא נתנה לי את זה.‬
‫לא קנית ממנה?‬
‫לא.‬ ‫-לא.‬
‫היא השאירה את הבקבוקים היקרים,‬
‫את שעון ה"פטק פיליפ" ואת הצמיד הזה‬
‫בבית שלך?‬
‫כן.‬ ‫-ואתה נתת את הצמיד לאבה?‬
‫הייתי עם אבה כל הלילה.‬
‫אבה לא כל כך בטוחה בזה.‬
‫מצד שני, היא בטוחה מאוד‬ ‫שהייתה שיכורה מכדי להסכים לסקס.‬
‫ויש לה מסרונים מגיל 14, כשטיפחת אותה.‬
‫פרנק, אולי תגיד לו שהמצב לא נראה טוב.‬
‫אבה מאשרת‬
‫שסנדאהל עזב ב-07:20.‬
‫סליחה.‬ ‫-אבל לא ידוע לנו מתי הוא הגיע לשם.‬
‫הוא לא היה הולך לשם לפני שכולם עזבו,‬ ‫כך שהיה לו זמן לרצוח את אמנדה.‬
‫אי אפשר לפסול אותו כחשוד.‬
‫נשאיר אותו כאן.‬ ‫מה לגבי האליבי של פרדריק ברג?‬
‫מז"פ עוד לא סיימו לבדוק‬ ‫את מחשב הרכב במכונית שלו.‬
‫מה לוקח זמן רב כל כך?‬
‫היה עיכוב בהעברה לאסטרסונד.‬
‫חקירות רצח צריכות לקבל קדימות.‬
‫תגיד את זה לגריפ.‬
‫כן.‬ ‫-יש מחסור בכוח אדם.‬
‫תעדכן כשמז"פ יתקשרו.‬ ‫-כן.‬
‫משהו לא מסתדר,‬
‫עם הסחורה הגנובה, הכסף, אמנדה…‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אני רוצה להתקשר שוב ללנה,‬
‫אני חושבת.‬
‫בסדר.‬
‫אני… אני אענה.‬
‫ראפה, הבא בתור…‬
‫האנה אהלנדר.‬
‫היי, זו קארין סטראם‬
‫ממשטרת סטוקהולם,‬
‫ממחלקת משאבי אנוש.‬
‫כן?‬
‫זה זמן לא נוח או שאת יכולה לדבר?‬ ‫-לא, זה בסדר.‬
‫גניבות קטנות ודברים כאלה.‬
‫הבטחתי לחזור אלייך.‬
‫ויש לי בשורות טובות.‬
‫בסדר.‬
‫החקירה נגדך נסגרה.‬
‫זאת הקלה, נכון?‬
‫אז את מוזמנת לחזור‬
‫לכאן, לסטוקהולם, בפברואר.‬
‫נהדר. תודה.‬
‫טוב. ביי, האנה.‬
‫היי.‬
‫מה זה?‬
‫חיטטת בדברים שלי?‬
‫אני יודע שזה יקר,‬
‫מראית העין שאת מנסה לשמר.‬
‫כמה את חייבת עכשיו?‬ ‫-אל תתערב. אני אפתור את זה.‬
‫למה את מחביאה את מכתבי גביית החובות?‬
‫אני מנסה לעזור לך.‬ ‫-ואני מנסה להגן עליך.‬
‫בכך שאת מסתירה ממני דברים?‬
‫אני אטפל בזה.‬
‫אניקה.‬
‫יש עוד משהו שלא סיפרת לי?‬
‫היי.‬
‫מה עשית?‬
‫לא הייתה לך זכות לחטט בחפציי.‬
‫אתה יודע איך זה להיות נשואה לפודל‬ ‫שנושף בצווארך?‬
‫אתה כזה פתטי. אתה חושב שאתה יותר טוב ממני,‬
‫אבל אתה לא, אז תסתום! אתה יודע…‬
‫אני הולכת, לפני שאעשה משהו מטופש.‬
‫- ואבן -‬
‫הלו?‬
‫היי, לנה. זו האנה אהלנדר ממשטרת אורה.‬
‫מצטערת על ההפרעה. אני פשוט…‬
‫רציתי לשאול כמה שאלות, אם יש לך דקה.‬
‫זה בנוגע למורה של אמנדה,‬
‫לאסה סנדאהל.‬
‫הלו?‬
‫אני לא יכולה יותר.‬
‫- ברג בנייה בע"מ -‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫אני רוצה‬
‫שאתה תודה‬
‫ברצח של הבת שלי.‬
‫תסתלק מכאן.‬
‫לך. לך לעזאזל. תעשה מה שבא לך, אבל תעזוב…‬
‫מה לעזאזל? תניח את זה. זה לא צעצוע.‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-תעופו מכאן!‬
‫אתה תספר לי מה עשית.‬
‫גילית עליי ועל מירה.‬
‫מה עשית?‬
‫-זיינת את אשתי!‬
‫הרסת הכול.‬
‫אולי קיבלת את מה שמגיע לך.‬
‫ראפה?‬ ‫-כן?‬
‫הזעיקו אותנו.‬
‫בוא.‬
‫הרסת את המשפחה שלי‬ ‫בשביל כמה זיונים עם אשתי.‬
‫אז חשבתי שאתה צריך לשלם על זה,‬
‫חתיכת בן זונה!‬
‫משטרה!‬ ‫-האראלד!‬
‫תניח את זה! האראלד, תניח את זה!‬
‫אני אדפוק לו מסמר בראש!‬
‫תספר להם מה עשית!‬
‫לא נגעתי בבת שלך! לא נגעתי בה! אני…‬
‫לא הייתי שם בכלל!‬ ‫-האראלד, תקשיב לי.‬
‫לא הייתי באורה באותו לילה!‬
‫מחשב הרכב מאמת שהוא היה בסולפטאו.‬
‫שלושה אנשים אישרו שהוא היה שם.‬
‫זה לא הוא.‬
‫הוא לא יכול היה להרוג אותה.‬
‫אמרתי לך, לא הרגתי את אמנדה.‬
‫אבל הרעלתי את הכלב המזוין שלך.‬
‫לנה?‬
‫מה?‬
‫הלו?‬ ‫-לא.‬
‫לנה?‬ ‫-לא, אני לא רוצה.‬
‫לא, תלכי. אני לא רוצה.‬
‫קדימה, לנה.‬ ‫-לא.‬
‫קומי.‬ ‫-לא, תפסיקי.‬
‫את חייבת להתעורר.‬
‫תקיאי את זה.‬
‫תקיאי.‬
‫יופי.‬
‫לא…‬
‫זהו זה.‬
‫יופי.‬
‫לחץ הדם נראה טוב.‬
‫בואי נקפל.‬
‫הנה, קחי את זה.‬
‫- פיאל-ניקיונות‬ ‫לקוחות יקרים! זה הזמן לחידוש מלאי -‬
‫יש לך זמן?‬
‫כן.‬
‫מצטערת, אני חייבת לשאול…‬
‫את משתמשת ב"פיאל-ניקיונות"?‬
‫כן.‬
‫מי…‬
‫מי מנקה? מה שמה?‬
‫שמה זורה.‬
‫זורה?‬ ‫-כן.‬
‫היא עושה את זה זמן רב?‬
‫כן, זמן מה.‬
‫אמנדה חיבבה אותה מאוד.‬
‫לנה, שנלך?‬
‫בואי נלך.‬
‫זהו זה.‬
‫- פיאל-ניקיונות בע"מ -‬
‫- בעלים: מנכ"לית אניקה ריסברג -‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫האנה אהלנדר, מהמשטרה.‬
‫הו.‬
‫אתה המנהל של הארגון לאיתור נעדרים.‬
‫כן, אכן.‬ ‫-כן.‬
‫זה נורא מה שקרה.‬
‫אני מחפשת את אניקה ריסברג,‬ ‫מ"פיאל-ניקיונות".‬
‫כן.‬
‫בדקתי במשרד שלה, אבל היא לא הייתה שם.‬
‫אז בדקתי את הכתובת הביתית שלה במקום.‬
‫כן, זו השותפה שלי.‬
‫כן.‬ ‫-היא לא בבית.‬
‫אה.‬ ‫-אני יכול…‬
‫לא, אנחנו…‬
‫אנחנו בודקים דוחות גניבה‬
‫שהגישו תיירים.‬
‫אנחנו מדברים עם חברות הניקיונות.‬ ‫-אה.‬
‫כן. זה בסדר. תגיד לאניקה להתקשר אליי.‬
‫כמובן.‬ ‫-נהדר.‬
‫כן.‬
‫בהצלחה.‬
‫אני מנסה להשיג את אניקה ריסברג,‬ ‫מנכ"לית "פיאל-ניקיונות".‬
‫כן.‬
‫השותף שלה הוא בוסה מהארגון לאיתור נעדרים.‬
‫בסדר.‬
‫ל"פיאל" יש את אותה חותמת על הכרטיסים‬
‫שיש על המעטפה שמצאנו בחדר של אמנדה.‬
‫ב"פיאל-ניקיונות" עובדת מנקה בשם זורה.‬
‫היא ואמנדה הכירו.‬
‫היא מנקה גם בבית של אחותי,‬
‫ויום אחד היא באה עם פנס בעין.‬
‫בסדר.‬
‫מה את חושבת?‬
‫זה אולי סיכוי קלוש, אבל…‬
‫אני חושבת שהיא גונבת דברים.‬ ‫סוחרת בהם, אני לא יודעת.‬
‫אני רוצה לדבר איתה.‬
‫יש כמה עובדים עונתיים שמתאכסנים‬ ‫בכפר הנופש טיארנן‬
‫בזמן שהם משפצים.‬
‫אני אלך להעיף מבט.‬ ‫-לא, נלך מחר.‬
‫לא, תקשיבי. תיסעי הביתה ותישני.‬
‫ניסע מחר.‬
‫סופת שלג מתקרבת.‬
‫בסדר.‬
‫כן.‬
‫ניפגש מחר.‬
‫תחזרי הביתה, האנה.‬
‫כן. ביי.‬
‫- הכול בסדר‬ ‫מצטער, ישן בעבודה -‬
‫שלום?‬ ‫-היי, זורה.‬
‫אני ממשטרת אורה. אפשר להיכנס?‬
‫כן, כמובן. תיכנסי.‬
‫הבטיחו לי שכר טוב.‬
‫רציתי לשלוח כסף לאימא שלי.‬
‫אבל אז הדרכון נלקח, אז…‬
‫תודה.‬
‫הייתי חייבת כסף‬ ‫על הכרטיסים כדי להגיע לכאן.‬
‫על שכר הדירה למקום הזה, על…‬
‫האוכל.‬
‫אפילו על נייר טואלט, אז…‬
‫זורה, את יכולה‬
‫לספר לי על הכסף במעטפה?‬
‫נאלצתי‬
‫לקחת דברים מהבית.‬
‫אמנדה תפסה אותי.‬
‫היא מכרה את הדברים שלקחתי‬
‫ושלחה את הכסף לאימא שלי.‬
‫היא אמרה שזה כמו רובין הוד.‬
‫בקרוב אוכל לחזור הביתה, אז…‬
‫הלו?‬
‫רק רגע.‬
‫מצאת את הטלפון? נהדר.‬
‫אבל תחביאי אותו‬
‫כדי שהבוס שלך לא ימצא אותו.‬
‫נשיג חזרה את הדרכון שלך…‬ ‫-אמנדה…‬
‫אמנדה, זה לא משחק.‬
‫אנחנו חייבות להפסיק.‬
‫למה? קרה משהו?‬
‫זה לא בטוח, בסדר?‬
‫הבוס גילה מה אנחנו עושות והוא כועס מאוד.‬
‫את אדם טוב לב, אבל אני לא רוצה‬
‫שתסתבכי בצרות, בסדר?‬
‫זורה…‬
‫היא תמיד רצתה רק טוב בשביל כולם, מבינה?‬
‫כן.‬
‫את מצפה למישהו?‬
‫לא.‬
‫זורה?‬
‫תפתחי את הדלת.‬
‫אוי…‬
‫זוזי אחורה!‬ ‫-תירגע.‬
‫אחורה!‬ ‫-כן, תירגע.‬
‫האנה…‬ ‫-ידעתי.‬
‫תוריד את הרובה.‬
‫תוריד את הרובה!‬
‫עמיתיי יודעים איפה אני.‬
‫תוריד את הרובה.‬
‫אני רק רוצה לדבר.‬
‫את בסדר? חטפת כדור?‬
‫אני… לא, הזרוע שלי.‬
‫את בסדר. זה בסדר. את בסדר.‬
‫זורה, אני צריכה לזוז, אבל אזעיק עזרה, טוב?‬
‫בסדר.‬
‫היי, האנה אהלנדר, משטרת אורה.‬
‫אני צריכה תגבורת. אני עוקבת אחרי טנדר אפור‬
‫שנוסע דרומה לעבר גונילוואלן.‬
‫החשוד זוהה כבו לונד.‬
‫חרא.‬
‫נייד מזוין.‬
‫הלו?‬ ‫-היי, זו אווה ברג מאסטרסונד.‬
‫קיבלנו בקשה לתגבורת מהאנה אהלנדר.‬
‫היא עוקבת אחרי חשוד שזוהה כבו לונד.‬
‫כבר שלחנו שתי ניידות.‬
‫איפה?‬
‫לא, לעזאזל…‬
‫היי, תעצור!‬
‫לא, הוא בורח!‬
‫תעצור את הרכב!‬
‫ידיים על ההגה!‬
‫האדם שאתם מתקשרים אליו לא זמין. אנא‬‫…‬
‫איפה האנה אהלנדר?‬ ‫-לא דיברתי איתה.‬
‫איפה היא?‬ ‫-היא יצאה מדעתה.‬
‫היא כמעט הורידה אותי מהכביש.‬ ‫-איפה היא?‬
‫לא יודע.‬ ‫-איפה היא?‬
‫אני לא יודע איפה היא. אני לא יודע.‬
‫חרא!‬
‫קדימה.‬
‫טוב, רות.‬
‫לא…‬
‫האנה!‬
‫זה דניאל לינדסקוג.‬
‫אני צריך אמבולנס. גונילוואלן.‬
‫האנה!‬
‫האנה?‬
‫קדימה, תתקרבי אליי.‬
‫האנה, אל תירדמי, בסדר? תנסי להישאר ערה.‬
‫האנה.‬
‫היי.‬
‫הייתי צריכה להקשיב לך.‬
‫זה בסדר.‬
‫בוסה נעצר.‬
‫לא… לא הייתי צריכה לנסוע לשם.‬
‫לא.‬ ‫-אני…‬
‫קשה לי לפעמים,‬
‫לציית לפקודות.‬
‫תתקרבי אליי.‬
‫האנה,‬
‫מה קרה בסטוקהולם?‬
‫תספרי לי.‬
‫אישה…‬
‫נרצחה.‬
‫ה…‬
‫הבעל שלה…‬
‫הוא היה שוטר.‬
‫שניים מעמיתיו סיפקו לו אליבי.‬
‫הייתי בטוחה שהם משקרים. הם…‬
‫אני…‬
‫ניסיתי לחשוף אותם.‬
‫אבל הגישו נגדי תלונה‬
‫על הטרדה.‬
‫הוא היה האיש שהרג אותה?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫אולי הלכתי רחוק מדי.‬
‫אני באמת כבר לא יודעת.‬
‫היי, אל תירדמי.‬
‫בסדר?‬
‫היי.‬
‫אל תירדמי, בסדר?‬
‫אני כאן.‬
‫הם יגיעו בקרוב.‬
‫אמנדה מכרה סחורה גנובה כדי לעזור לזורה.‬
‫היא עלתה עליך, נכון?‬
‫בוסה, מז"פ מחזיקים ברכב שלך.‬
‫מוטב כבר שתספר לנו עכשיו.‬
‫היי. מה קרה?‬
‫תביא את הדרכון של זורה.‬ ‫-מה?‬
‫תן לי את הדרכון שלה!‬ ‫-אני לא יודע על מה את מדברת.‬
‫סחר בבני אדם, עבודה בכפייה…‬
‫לא יודע איפה שמעת את זה, אבל תעזבי מיד.‬
‫תביא את הדרכון שלה.‬
‫שלום!‬ ‫-תעירי את אניקה.‬
‫השותף שלך פושע!‬ ‫-די!‬
‫את שיכורה ואת מדברת שטויות. תסתלקי!‬
‫בחיים לא תחמוק מעונש.‬
‫חכי.‬
‫אניקה…‬
‫פשוט הרסה את "פיאל-ניקיונות".‬
‫נותרנו רק עם חובות, בכל מקום.‬
‫לקחתי שליטה על הצד הכספי כי אני…‬
‫ובכן, רציתי לפתור את הבעיות.‬
‫רציתי לקחת…‬
‫לצמצם‬
‫בהוצאות השכר, אבל…‬
‫זה הלך רחוק מדי.‬
‫סחר בבני אדם.‬
‫היי. אני מצטער.‬
‫אמנדה, תקשיבי.‬
‫בואי נדבר על זה.‬
‫אני יכול להסיע אותך הביתה. קפוא בחוץ.‬
‫היי, אני מכיר את אבא שלך.‬
‫תניחי את האופניים מאחורה, אסיע אותך.‬
‫בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫היי.‬
‫מצטער שזלזלתי בך קודם.‬
‫התעוררתי משינה, אז…‬
‫אפשר לפתור את זה.‬
‫אני גרה בכיוון השני.‬
‫אנחנו רק נדבר קצת.‬
‫את חייבת להבין ש…‬
‫אני עושה לזורה טובה.‬
‫כי היא רוצה לעבוד‬ ‫ולשלוח כסף למשפחה במולדתה.‬
‫אז תן לי את הדרכון שלה.‬
‫כן.‬
‫בהחלט.‬
‫אוכל לעשות את זה.‬
‫ואז נשכח מזה.‬
‫בסדר?‬
‫אמנדה?‬
‫אף אחד לא צריך לדעת על זה.‬
‫נכון?‬
‫מצוין.‬
‫אז העניין סגור.‬
‫בסדר?‬
‫זה כל כך אופייני.‬
‫מה?‬
‫שאתה חושב שאתה יכול לחמוק מעונש על כל דבר.‬
‫לא.‬ ‫-כן, אתה חושב כך.‬
‫אבל אתה דפוק לגמרי.‬
‫בן זונה.‬
‫אמנדה. אמנדה, חכי.‬
‫אמנדה. לא!‬
‫תעזוב אותי.‬ ‫-חכי.‬
‫תעזוב אותי.‬ ‫-אמנדה, תירגעי.‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-תירגעי!‬
‫הצילו!‬ ‫-לא!‬
‫שקט! אלוהים.‬
‫הצילו!‬ ‫-תשתקי!‬
‫הצילו!‬ ‫-אמרתי לך לשתוק!‬
‫תירגעי! את לא מבינה!‬
‫אמנדה!‬
‫הצילו!‬
‫איי!‬ ‫-הצילו!‬
‫אמנדה?‬
‫חששתי ממה שאנשים יגידו.‬
‫שהם יאבדו כל כבוד אליי.‬
‫ואניקה תרתח מזעם.‬
‫חרא…‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫הבאתי את הדברים שלך.‬
‫תודה רבה.‬
‫תני לי לראות.‬
‫בסדר.‬
‫זה לא נורא כל כך.‬
‫הוא עצור?‬ ‫-כן.‬
‫הוא הודה באשמה.‬
‫ואת צדקת.‬
‫הוא העביר את אמנדה למעלית‬ ‫כדי להבטיח שימצאו אותה.‬
‫תני כיף.‬
‫את בסדר?‬
‫כן.‬
‫אני בסדר.‬
‫זאת הייתה…‬
‫כוויית קור מדרגה ראשונה, אבל…‬
‫אבל מצאת אותי בזמן.‬
‫אז…‬
‫מה דעתך על…‬
‫להישאר יותר זמן באורה,‬
‫לבקש תפקיד פה?‬
‫אני יכול לספק המלצות…‬
‫במקרה הצורך.‬
‫תרגום כתוביות: גיא רקוביצקי‬