Ingen får ju veta om oss.
Det förstår du väl, Ebba?
-Du har väl inte skvallrat? -Jag måste nog gå.
Vi har ju inte pratat klart.
[dörrklocka]
[de ringer på dörren igen]
-Har du ringt polisen? -Nej.
-Fan, vad du snackar skit. -Nej, jag har inte det! Aj!
-Är du dum i huvudet? -Släpp!
-Käften! -Släpp mig!
[viskar] Håll käften!
-[bankningar] Polis! Öppna! -Öppna!
-Öppna! Polisen! -Håll käften.
[Hanna] Polis!
Polis, öppna!
Lasse, öppna!
Har du berättat för nån skickar jag alla dina äckliga nakenbilder
till alla på skolan. Fattar du?
[Hanna] Polis! Öppna!
Lärare, elever, alla får se
vilken billig, äcklig, jävla hora du är. Fattar du det?
[Ebba] Sluta!
[Ebba skriker]
[Ebba] Hjälp!
[Ebba skriker]
Håller du käften så slutar det kanske bättre för dig än för Amanda. Fattar du?
[Ebba skriker]
Polis! Öppna!
[snyftningar och kvävda skrik]
-Käften! -[halvkvävt] Hjälp mig!
Polis! Släpp henne! Släpp henne!
[Ebba flämtar]
Ebba, öppna dörren åt Hanna.
Händerna bakom huvudet! Ner på knä!
Ja!
Okej, misstänkt säkrad.
[Ebba snyftar tyst]
Är det mitt fel att Amanda är död?
Har han dödat henne?
Vi vet inte, men vi tar in honom på förhör nu. Vi får se vad han säger.
Ebba… Inget av det här är ditt fel, okej?
[Amanda] Var har du fått det ifrån?
Armbandet, var har du fått det ifrån?
Var fan har du fått det ifrån, Ebba?
[Amanda] Hallå?
[sorl och hög musik]
Du har fått det från Ken-dockan, eller hur?
Armbandet är från Lasse.
Varför ger en lärare dig smycken, Ebba?
Sen började det eskalera, och han började be om bilder.
Va?
Alltså, det är ju för fan olagligt.
Den där äckliga jävla Ken-dockan ska åka dit för det här.
Det här är inte ditt fel, Ebba. Du ska inte känna nån skuld.
-Drama queen! -Men fan, håll käften, Wille!
Nu gör vi så här. Ge mig din telefon.
Jag messar honom, okej?
-Nej. -Jo.
Jag vet inte…
…hur det började, men han…
Han ville att jag skulle skicka bilder.
Och jag gjorde det.
Han sa…
…att jag var fin.
Och jag…
Jag tyckte om att höra det.
Sen så låg han med mig hemma hos honom.
Han sa att han var kär i mig och att han…
…inte kunde låta bli att göra som han gjorde.
För att jag var som jag var.
Det var det du bråkade med Amanda om, eller hur?
Jag hade fått ett armband av honom, och på nåt sätt visste hon det.
Att det var Lasse som hade gett mig det.
Och efter festen, då dök han bara upp…
Och han grät och sa att han älskade mig, och…
Och så låg han med mig.
Det är så bra att du berättar.
Man måste göra det, annars…
Man kvävs.
[Daniel] Amanda ville anmäla dig för att du hade en relation med en elev.
Och du ville väl antagligen få henne att inte berätta.
[musik från festen hörs svagt]
[Amanda på engelska] Bra att du hittade mobilen. Nu kan du ringa familjen.
Jävla fittluder.
Jag gjorde inget mot Amanda. Jag var med Ebba. Fråga henne.
Fast… Ebba var för berusad för att minnas
att du var där hela natten, så det håller inte.
[Daniel] De här sakerna hittade vi hemma hos dig.
Den här dyra klockan låg i det här kuvertet med "God jul" på.
-Det ser du, va? -Mm.
Vi hittade ett likadant kuvert hemma hos Amanda.
-Fullt med kontanter. -Jag har inte rört Amanda.
Okej, men förklara då för mig…
Hur visste Amanda
att armbandet som Ebba hade var från dig?
Nej, men jag hörde rykten om Amanda.
Vad då för rykten?
Att hon sålde grejer billigt.
Vad för grejer?
Ja, men klockor och smycken och sprit
och årgångsviner och lite allt möjligt.
Så jag tog ett snack med henne…
Och sa typ: "Ja, jag vet inte var du har fått det här ifrån,
men om det är stöldgods kan du råka jävligt illa ut."
Då blev hon nog lite skraj, för hon lyssnade och…
Ja, hon lämnade det till mig.
Så du köpte inte av henne?
-Nej. -Nej.
Hon kom och lämnade de här dyra flaskorna,
den här Patek Philippe-klockan och det här armbandet…
…hos dig.
-Mm. -Och så gav du armbandet till Ebba?
Jag var med Ebba hela natten.
Fast Ebba är inte så säker på den saken,
men hon är väldigt säker på att hon var för full för att kunna ge samtycke
när du hade samlag med henne.
Och hon har sms från när hon är 14 år gammal
och du groomar henne.
Frank, du kanske vill berätta att det inte ser så ljust ut för honom.
[Raffe] Även om Ebba styrker att Sandahl gick därifrån klockan 07.20…
-Sorry. -…så vet vi ju inte när han kom dit.
[Anton] Knappast innan alla hade gått,
så han hade gott om tid att mörda Amanda innan.
Ja, så vi kan inte skriva av honom.
Nej, vi håller kvar honom. Och Fredrik Bergs alibi?
Teknikerna är inte färdiga med färddatorn i Bergs bil.
Varför tar det sån tid?
Det blev nån försening med transporten till Östersund.
-Mordutredningar måste ju prioriteras. -Säg det till Grip nästa gång.
-Mm. -Personalbrist.
-Säg till när teknikerna hör av sig. -Självklart.
Det är nånting som jag inte fattar med det här stöldgodset,
pengarna, Amanda, jag vet inte…
Jag skulle vilja ringa Lena igen,
tror jag.
Okej.
[mobilsignal]
Jag ska bara… Jag ska bara ta det här.
[Daniel] Raffe, nästa på tur…
Hanna Ahlander.
Hej, det här är Karin Ström från Citypolisen i Stockholm.
-HR-avdelningen. -Ja?
Ringer jag olägligt eller kan du prata nu?
Nej, det är okej.
[Anton] Det är lite småstölder.
Jag lovade ju att återkomma.
Och jag har bra nyheter.
Okej.
Den här utredningen mot dig, den är nerlagd.
Det var väl skönt?
Så du är välkommen tillbaka till din tjänst här i Stockholm i februari.
Toppen. Tack, snälla.
Bra. Hej, Hanna. Hej.
[finstämd pianomusik]
-Det är bra så. -Ja.
Du…
Vad är det här?
Vadå, har du rotat bland mina saker?
Jag fattar att allt det här kostar.
Hela den här fasaden du försöker hålla upp.
Hur mycket är du skyldig nu då?
Lägg dig inte i, jag löser det själv.
Varför gömmer du inkassobreven för mig? Jag försöker hjälpa dig.
-Fattar du inte det? -Jag försöker skydda dig.
Vadå? Genom att dölja saker?
Jag ordnar det.
Annika…
Är det mer än det här nu som du inte har berättat?
Du…
Vad har du gjort?
Du hade ingen rätt att rota bland mina saker.
Vet du hur det är att vara gift med en knähund som andas en i nacken jämt?
Du är så patetisk. Du tycker att du är bättre än jag.
Men det är du inte, så håll käften. Vet du…
Nu går jag härifrån innan jag gör något dumt.
[telefon ringer]
[telefonen fortsätter ringa]
Hallå?
Hej, Lena. Det är Hanna Ahlander från Årepolisen.
Förlåt om jag stör, jag tänkte bara…
Jag tänkte ställa lite frågor om du hade en minut över.
Det gäller Amandas mentor, Lasse Sandahl.
Hallå?
Jag orkar inte mer nu…
[avslutat samtal-ton]
[dörr öppnas och smäller igen]
Vad vill du?
Jag vill
att du ska erkänna att du dödade min dotter.
Gå härifrån.
Gå härifrån!
Dra. Dra åt helvete. Gör vad fan, men lämna…
Vad fan, lägg ner den där. Det är ingen leksak.
-[man] Vad gör du? -Ut härifrån! Ut!
Du ska berätta för mig vad du har gjort.
Du fick reda på mig och Mira. Vad gjorde du då?
Vad gjorde du?!
Du har för fan knullat min fru!
Du har förstört precis allt.
Du kanske har fått vad du har förtjänat.
[högt stön]
[Fredrik stönar av smärta]
-Raffe? -Ja?
Vi har fått ett larm.
Kom igen.
Du kommer och krossar min familj för några jävla knull med min fru.
Då tänkte jag att det här måste ju för i helvete kosta dig nånting,
din jävel!
-Polis! -Harald! Harald!
Lägg ner den där! Harald, lägg ner den där!
Jag sätter en spik i hans huvud!
Berätta vad du har gjort! Berätta!
Jag har aldrig rört din dotter! Aldrig!
-Jag var inte ens här då! -Harald. Lyssna på mig.
Jag var inte i Åre den natten!
Färddatorn i hans bil bekräftar att han var i Sollefteå hela natten.
Och vi har tre personer som intygar att han sov där.
Det är inte han.
Han kan inte ha dödat Amanda.
[högt slammer mot golvet]
Jag sa ju det! Jag har inte mördat Amanda.
Men er gulliga jävla hund har jag förgiftat.
Lena?
Mm?
-Hallå? -Nej.
-Lena? -Nej, jag vill inte…
Nej, gå bort… Jag vill inte.
Jag vill inte.
[sorgsen pianomusik]
-Kom igen, Lena. Upp! -Nej.
-Nej, sluta. -Du måste vakna.
Du måste kräkas upp nu. Du måste få upp det.
[Lena hulkar och spottar]
Jättebra.
Nej…
Så…
Jättebra.
[prat hörs i det andra rummet]
[sjukvårdare] Vi packar ihop nu. Här, ta den här.
[sjukvårdare] Har du tid?
[Lena] Ja.
Förlåt, jag måste bara fråga.
Använder ni Fjällstäd?
Mm.
Vem…
Vad heter hon som städar hos er?
Zuhra, heter hon.
-Zuhra? -Mm.
Har hon gjort det länge?
Ja, ett tag.
Amanda tyckte väldigt mycket om henne.
Lena, ska vi gå då?
Så där.
Så.
[spänningsmusik]
[dörrklocka]
-Hej. -Hej.
Hanna Ahlander från polisen.
Jaha.
Du ledde Missing People.
-Ja, just det. -Ja.
Ja, det är fruktansvärt, det som har hänt.
Jag söker Annika Risberg, vd för Fjällstäd.
Ja.
Jag kollade på hennes kontor, men hon var inte där.
Men jag kollade hemadressen istället.
Ja, det är min sambo.
-Ja. -Hon är inte hemma, men…
-Jaha. -Är det nånting jag kan…?
Nej, vi gör en genomgång av stöldrapporter
som har kommit in från turister.
-Vi tar det med städbolagen. -Jaha. Oj.
Ja. Men det är lugnt, du kan be Annika ringa mig bara.
-Ja, absolut. -Ja. Toppen.
Lycka till.
[kopplingston]
[Hanna] Jag försöker få tag på Annika Risberg, vd för Fjällstäd.
[Daniel] Jaha.
Alltså, hennes sambo, det är Bosse från Missing People.
Okej.
Fjällstäd har samma God Jul-stämpel på sina kort
som på kuvertet vi hittade i Amandas rum.
Det är en tjej som städar på Fjällstäd som heter Zuhra.
Hon och Amanda kände varandra.
Hon städar min syrras hus också, och så var hon där en dag med en blåtira.
Okej. Vad tänker du?
Det kan vara ett långskott, men…
Jag tror att hon stjäl saker. Alltså, trafficking, jag vet inte…
Jag skulle vilja prata med henne.
Det bor en del säsongsarbetare på Tjärnens semesterby
medan den är stängd för renovering.
-Jag åker dit och kollar. -Nej, vi åker imorgon.
Nej, lyssna. Gå hem. Sov.
Vi åker imorgon.
Det är en snöstorm på ingång.
Okej.
Yes. Vi ses imorgon.
Åk hem nu, Hanna.
Ja. Hej.
-[på engelska] Hej. -[på engelska] Hej, Zuhra.
Jag kommer från Årepolisen. Kan jag komma in?
Ja, självklart. Kom.
De lovade mig en bra lön.
Jag ville skicka pengar till min mamma.
Men sen tog de mitt pass, så…
Tack.
Jag var skyldig pengar för biljetten hit.
För hyran här, för…
…maten.
Till och med för toapapper, så…
Zuhra, kan du…
…berätta om pengarna i kuvertet?
Jag var tvungen att…
…stjäla saker från huset.
Amanda kom på mig.
Hon sålde det jag stal och skickade pengarna till min mamma.
Hon sa att det var som Robin Hood.
Jag skulle snart kunna åka hem, så…
[festsorl]
Hallå? Vänta.
[Amanda på engelska] Hittade du telefonen?
Men du måste gömma den så att din chef inte hittar den.
Vi ska få tillbaka ditt pass.
[på engelska] Amanda, det är ingen lek.
Vi måste sluta.
Varför det? Har nåt hänt?
Det är inte säkert, okej?
Chefen kom på oss och är jättearg.
Amanda, du är en jättesnäll tjej, men jag vill inte att du ska hamna i knipa, okej?
[samtalet avslutat-ton]
Zuhra…
[pumpande musik hörs från festen]
[på engelska] Hon ville alltid allas bästa.
Hmm.
Ja.
Väntar du besök?
Nej.
[dörr stängs]
[det bankar på dörren)
[man] Zuhra?
[han fortsätter banka på dörren]
[på svenska] Öppna dörren!
Aj! Backa!
-Ja. Ta det lugnt. -Backa!
Ja, ta det lugnt.
-Jag visste det. -Sänk vapnet!
Sänk vapnet!
Mina kollegor vet att jag är här. Sänk vapnet.
Jag vill bara prata.
[Zuhra skriker till]
[Bosse grymtar]
-[på engelska] Blev du träffad? .[på engelska] Jag… Nej, min arm.
[bil kör iväg]
Det är ingen fara. Det är okej.
Zuhra, jag måste gå, men jag kallar på hjälp. Okej?
Okej.
Hej, Hanna Ahlander från Årepolisen.
Jag behöver omedelbar förstärkning.
Jag följer en grå pickup söderut mot Gunnilvallen.
Det är en misstänkt, identifierad som Bo Lundh.
[spänningsmusik]
[spänningsmusiken ökar]
[musiken tonar ut]
[långsamt pulserande spänningsmusik]
[stönar av rädsla och ansträngning]
[stönar]
[vinden ylar]
[Hanna stönar och flämtar]
Helvete!
Fans jävla mobiljävel.
[telefon ringer]
-Ja, hallå? -Hej, det här är Eva Berg från Östersund.
Vi har fått in en begäran om förstärkning från Hanna Ahlander.
Hon förföljer en misstänkt, identifierad som Bo Lundh.
Vi har redan skickat två enheter.
Var nånstans?
[stormvinden ylar]
Nej, nej, nej. Helvete!
[polis] Hördu! Stanna!
Nej, han kör!
Stanna bilen!
[poliserna ropar]
Händerna på ratten!
Personen du söker är inte tillgänglig. Var vänlig…
-Var är Hanna? -Jag har inte varit i kontakt med henne.
-Bosse, var är hon? -Hon är fan inte klok.
-Hon ville preja mig av vägen. -Var är hon?
-Jag vet inte. -Var är hon?!
Jag vet inte var hon är nånstans. Jag vet inte.
Fan.
Kom med här.
[polisradio] Okej, uppfattat.
Nej, nej, nej…
Hanna?
Det här är Daniel Lindskog.
Jag behöver en ambulans. Gunnilvallen.
Hanna!
Helvete! Fan…
[flämtar]
Hanna?
Kom. Lägg dig nära. Lägg dig nära.
Hanna, inte somna nu, okej? Försök att hålla dig vaken.
Hanna.
-Hej. -Jag borde ha lyssnat på dig.
Det är okej. Bosse är gripen.
Jag skulle… Jag skulle inte ha åkt dit.
Nej, jag…
Jag har sv…svårt för det ibland.
Att följa order.
Ligg närmare.
Hanna…
Vad hände i Stockholm?
Berätta.
En kvinna…
Hon mö…mördades.
Hon…
Hennes… Hennes man…
Han…var polis.
Två kollegor gav honom alibi.
Jag var säker på att de ljög. De…
Jag förs… Jag försökte avslöja dem.
Jag blev anmäld
för trakasserier.
Hej… Var det han som dödade henne?
Jag vet inte.
Jag kanske gick för långt.
Jag…
Jag vet faktiskt inte längre.
[flämtar]
Hej…hej. Inte sova. Okej?
Hej…
Somna inte, okej?
Jag är här.
De är här snart.
[Hanna] Mm…
[Daniel] Amanda sålde stöldgods från husen för att hjälpa Zuhra.
Hon var dig på spåren, eller hur?
Bosse, din bil är hos teknikerna.
Är det inte lika bra att berätta nu?
[dörrklocka]
[det knackar på dörren]
Hej. Vad är det?
-Ge mig Zuhras pass. -Va?
-Ge mig passet. -[hyssjar] Jag vet inte vad du pratar om.
Människohandel, tvångsarbete, trafficking.
Jag vet inte vad du pratar om. Gå härifrån.
Ge mig hennes pass.
-Hallå! -Du väcker Annika.
-Din sambo är kriminell! -Sluta!
Du är full och du pratar dumheter. Försvinn härifrån.
Du kommer fan aldrig undan med det här.
Vänta!
Annika…
…drev ju Fjällstäd till botten.
Det var bara skulder. Överallt.
Så jag tog över ekonomin för att jag…
…ja, skulle lösa det.
Så jag ville ta…
…få ner personalkostnaderna, men…
[Bosse flämtar]
Det gick för långt.
Grov människohandel.
Hej. Förlåt.
Du, Amanda.
Vi måste kunna prata om det här.
Jag kan köra hem dig. Det är ju jättekallt ute nu.
Du… Jag känner din pappa.
Vi lägger cykeln där bak så kör jag hem dig. Okej?
Okej.
Du…
Förlåt om jag var lite avvisande förut.
Jag var helt nyvaken, så jag…
Vi måste ju kunna lösa det här.
Jag bor åt andra hållet.
Vi ska bara prata lite först.
[spänningsmusik som ökar i styrka]
[musiken tonar ut]
[Bosse suckar]
Du måste ju förstå att jag…
Jag gör ju Zuhra en tjänst.
För hon vill ju jobba och sen så vill hon skicka hem pengar till sin familj.
-Men ge mig hennes pass, då. -Ja.
Absolut.
Det kan jag göra.
Så glömmer vi det här.
Okej?
Amanda?
Ingen behöver veta nånting om det här sen.
Eller hur?
Bra. Då säger vi så. Okej?
Alltså, det är så jävla typiskt.
Vadå?
Du tror att du kan komma undan med vad fan som helst.
-Nej. -Jo, du tror det. Men du är så jävla körd.
Gubbjävel.
Amanda, vänta.
-Amanda, nej! Vänta! -Släpp.
-Släpp mig då! -Lugna dig.
-Vad håller du…? -Lugna ner dig!
-Hjälp! -Nej!
Tyst! Helv…
-Hjälp! -Tyst!
-Hjälp! -Tyst, säger jag, för helvete.
Amanda, lugn! Du har missförstått allt!
Amanda!
Hjälp!
-Aj! -Hjälp!
[Amanda hostar]
[Amanda andas ansträngt]
[Bosse andas tungt]
Amanda?
Jag var rädd för vad folk skulle säga nere på byn.
De skulle ju tappa respekten för mig totalt.
Och Annika skulle bli så jävla förbannad.
Vad fan…
[det knackar på dörren]
-Hej. -Hej.
Jag har dina grejer här.
Åh. Tack, snälla.
Få se.
Okej.
Det var ju inte så farligt.
-Är han häktad? -Ja.
Han har erkänt.
Det var som du trodde.
Han flyttade Amanda till liften för att hon skulle hittas.
High five på den.
[finstämd musik]
-Är du okej? -Ja.
Det är lugnt.
Det var första gradens köldskada, men…
…du hittade mig i tid.
Så…
[finstämd instrumental musik fortsätter]
Vad tror du om att…
…stanna lite längre i Åre?
Söka fast tjänst här?
Jag kan ge bra referenser.
Om det behövs.