Promiňte.
Pardon.
-Stefan? -Ano.
-Vy tomu velíte? -Ano.
-Co se stalo? -No, já nevím. To se musí vyšetřit.
Dobrý den.
-Tak o co jde? -Zřejmě falešný poplach.
-Zatím jsme nic neobjevili. -Tak počkáme. Snad
-brzo budeme mít výsledky. -Nikde nic, takže zbytečnej výjezd.
VRAŽDY V ÅRE
-Jasně. Dobře. Díky. -Tady něco je, počkej.
Kluci, horská služba vyslala druhej vrtulník.
Östersundský mají na E14 a u výjezdu na Åsarna zátarasy.
Informovali jsme přechod ve Storlienu. Já sleduju dopravní kamery.
Dobře. Alaine, pojď.
Lindskog, policie Åre.
Ty kouříš?
Víš něco novýho?
Obdrželi jsme pár postřehů a tipů.
Jaký tipy?
Obávám se, že nic důležitýho.
Až na tu dodávku s rozbitým světlem. Zase se objevila.
Chceš něco?
K jídlu? Nebo hrnek čaje?
Ne, nic.
Díky.
Kamera zachytila před třema minutama Škodu Sportline Oleho Nordhammara…
… na E14 v Ånn. Norský hranice zatím nepřekročila.
Hanno?
No?
Zřejmě musel sjet z E14 někde mezi Ånn a norskou hranicí.
Takže je to skoro jako hledat jehlu v kupce sena.
-A co nějaká nemovitost? Nemá třeba chatu? -Ne. Nic jsem nenašel.
Dobře, zjisti vazby na nemovitost nebo místo.
Kam jdeš?
-No, musím ji najít. -Prohledat celou oblast
potrvá týdny. Sama to nedáš.
Ahoj. Pohlídáš Alici ještě pár hodin?
Co je?
Únava?
Jo.
-Nevrátíme se? -Ne, to nejde.
Dobře, tak mluv. O co jde?
Neměla jsem ji nechávat samotnou.
Ne, ale už se stalo. Co teď s tím?
-Jsi na sebe přísná. -A jaká bych měla bejt?
-Děláme, co můžem. -Ne. Já nedělám, co můžu.
Ty jo? Že chceš jet domů?
-Hele. Jsi unavená. Já taky, takže… -Neříkej mi, co jsem. Nech toho.
Přestala by ses, prosím tě, pořád obviňovat?
Jsi dobrá policajtka a víš to.
Děláme, co můžem, ale občas to nestačí. Tak je to.
-Takže co teď? -Chci jen, abychom ji dál hledali.
-Dobře. Ale uděláme si pauzu. -Jo.
A po krátký přestávce ji budeme hledat dál.
Ano?
Jo.
Fajn.
-Antone? -Ahoj. Mluvili jsme s každým, kdo
zná Oleho už od základní školy. No…
Možná je to úplná blbost,
ale Ole podle všeho před mnoha lety pracoval
v továrně na mastek v Handöl.
Už je zavřená, ale je v té oblasti. Poslali jsme tam vrtulník.
Jo, podíváme se tam.
Továrna na mastek v Handöl. Je to tady někde?
Jo.
Drahý nebeský otče.
Tvé plány a moudrost jsou vetší než moje.
Veď mě.
Veď Rebecku.
Ve jménu Ježíše Krista. Amen.
Hledal jsem odpovědi u Boha.
Rebecko!
Počkej!
Pomoc!
Rebecko! Stůj!
Policie nula dva. Jsme dvě minuty od Handölu.
Přímo nad vámi.
Oleho Škodovka.
Police nula dva, dorazili jsme na místo. V oblasti nikdo není.
Vidím jen linii lesa. Tam! Jsou dva, pohybují se rychle na východ.
Hanno!
Hned ji pusť!
Policie! Hned ji pusť!
Hned ji pusť!
Už je dobře.
Je po všem, Rebecko.
Ano?
-Můžeme? -Jo. Díky.
Hanno, mluvila jste s Rebeckou Nordhammarovou,
než ji odvezli do nemocnice?
Hanno?
Hm?
Říkala, že…
… neví, kde byl Ole tu noc, co zabili Johana, tak…
Naše forenzní týmy přes noc prohledají jejich dům. Něco jistě najdou.
Danieli?
Danieli, ty už teď jdi domů a využij večer a noc,
aby ses dal dohromady, je to rozkaz.
Zítra ve dvě hodiny tě čeká schůzka v Östersundu,
na které proberete ten incident.
Vím, jak to funguje.
Zachránil jsi té ženě život, Danieli.
-Ahoj. -Ahoj.
Vítej doma.
Díky.
Alice usnula?
-Hm. -Fajn.
Měli jste se?
Jo, dobře. Jo.
A jak ty?
Fajn.
Ale…
Víš, tak trochu jsem měla problém se soustředit, protože…
… v jednom kuse mi volala máma.
Kvůli čemu?
No, volala mi kvůli tomu, že…
Nevěděla, kde má Alice svetr, že Alice nechtěla jíst, žes nechal v autě její
-čepici… -Proč nevolala mně?
No, volá mně, takže…
Za to nemůžu.
Mohlas jí to říct.
Co přesně?
Že má nejdřív volat mně.
Já jsem to měl na starost.
Neměla to spíš na starost ona?
No tak, Ido.
Proč je na podlaze talíř? Měl jsi tu psa?
Hele, Alice byla buď se mnou, nebo s babičkou. Jasný? Měla se dobře.
Hm. Hm.
-I u tebe v práci? -Jo, řeklas, že je to
můj problém, nebo ne?
Tak jsem to zařídil!
Začínáš bejt jako tvůj otec.
-Jdi. -Nemluv o mým otci.
Vypadni.
Carl.
Ahoj. Anton.
Ahoj.
Jen jsem ti chtěl říct, že máme podezřelého z Johanovy vraždy.
Vážně? Kdo to je?
To ti teď říct nemůžu.
Je to…
No, zítra to bude v novinách. Přečteš si to.
Rozumím. Tak fajn. A díky, že ses ozval.
Mm.
Jo, jasně.
To je všechno.
Nebo ne, já, já jsem přemýšlel.
O tobě…
… a sobě. Teda o tobě a mně.
Že…
Sakra, promiň, tohle mi fakt nejde. Takže…
Ale teď už mi nic nebrání. Co se práce týče.
Teď se můžeme vídat.
Jestli chceš.
Máš hlad?
Jako teď?
Jo. Zrovna si tu něco vařím…
Kdy dorazíš?
Za deset sekund.
Počkej. Co?
Jsem u domu.
OLE NORDHAMMAR DRŽEL REBECKU NORDHAMMAROVOU ZA KRK.
Ahoj. Co tu děláš?
No co, píšu jen zprávu.
Co tu děláš ty?
No…
Omlouvám se.
Promiň. Nevím, co jsem tam…
Měla jsem vystřelit já. Je to moje vina.
To se stát může. Každýmu.
-Promiň. -Dobrý.
Je tu něco pořádnýho k pití?
Raffeho Pisco.
Jdu pro sklenice.
Pohádali jsme se s Idou. Jako vždycky.
Že jsem pořád pryč. Moc pracuju.
Nejsem s Alicí.
A má pravdu.
Nejhorší je, když mi řekne, že jsem jako můj otec.
Proč?
Nebyl to hodnej chlap.
Celej život jsem se snažil, abych nebyl jako on.
A teď jsem pořád pryč jako on.
Fakt tomu vůbec nerozumím.
Za pár let tu budeš sedět stejně jako já.
Jestli budu jako máma, spáchám na místě harakiri.
Neexistuje víc sebestřednej člověk.
Hmm.
Budeš si muset stanovit hranici.
Já jsem to dneska podělal.
Jak bejt vůbec dobrej rodič? Nevím. Je to tak těžký.
Danieli.
Jsi dobrej.
Možná bys měla jít.
Jo.
Počkej, pila jsi. Jak se teď…
Vezmu si taxíka.
-Koupíme Raffemu novou láhev. -Jo.
-Ahoj zítra. -Jo.
OMLOUVÁM SE. PROMLUVÍME SI ZÍTRA?
Gripová. Dobré ráno, Hanno.
-Dobré ráno. -Takže, v domě Ole Nordhammara technici
nic nenašli. Chtěla jsem vám to oznámit.
Dobře.
Ole byl celou tu noc, kdy zavraždili Johana,
s představenstvem kostela.
Potvrdilo to několik nezávislých svědků.
Takže to neudělal?
Ne, on ne.
Ahoj.
-Měj se. -Mhm.
Zavolám večer.
-… A dneska ráno také krádež auta. -Dobře. Takže máme práci. Měj se.
Jo.
-Ahoj. -Ahoj.
-Hanno? Potřeboval bych s tebou mluvit. -No?
-To jako vážně? -Fajn.
Kde je to Pisco?
Co to má bejt? Někdo mi tu bere věci.
-To ty? Nebo… -Ne. Ne.
-Určitě? -Já jsem to nebyl.
-Můžeme to probrat někde… -Jo. Jistě.
No?
Víš, to auto, co jsme na něj dostali pár tipů…
-Ano? -To, co stálo u železničního mostu
v noci, kdy byl zavražděný Johan.
Jo, co s ním?
Tmavou dodávku má Carl Willner.
Dobře, ale v Åre je tmavých dodávek spousta.
Jo, jasně, ale má rozbitý zadní světlo.
Aha.
Dobře.
Dovezeme ji a zkontrolujeme. Hezky.
No a jak to víš?
Já to… No, já s ním mám důvěrný vztah.
-Jak důvěrný vztah? -Jo, sexuální. Takže tak.
Sexuální vztah.
-Máš, nebo jsi měl? -Měl jsem to říct už dřív, já vím.
Potkal jsem ho tu noc. Tu noc v klubu Bygget.
Před tím, než jsme Johana identifikovali. Takže jakmile mi to došlo,
všechno jsem hned ukončil.
Ale teď, když jsme měli podezřelého, jsme se…
… zase viděli.
O vyšetřování jsem s ním ale nikdy nemluvil.
Jo. Tak to teda doufám.
Eh.
Je nutný, abys… Mohlo by to zůstat jen mezi náma?
Proboha, spal jsi s podezřelým. Co mám asi tak dělat?
Já si vždycky soukromej život střežil.
Rád bych, aby mě viděli jako dobrýho
kolegu a kamaráda.
Tak to při práci u policie vždycky nefunguje.
Když jsi… Když jsi gay.
Tak se hoď marod a už jdi domů. Prostě řeknu,
že jsem dostala tip nebo tak.
-Jasně. -Jo.
Ale mohl jsi něco říct. Seděla jsem tam jako idiot.
Já vím. Promiň.
Hanno, díky.
V pohodě.
-Prohlédli jsme vaše auto. -A proč? Proč vás vlastně zajímá?
Máte rozbité zadní světlo.
Proto jsem u výslechu?
Co jste dělal tu noc, kdy Johan zemřel, potom, co odešel z restaurace?
To jsem řekl. Makal jsem v kuchyni jako obvykle.
Jeden zaměstnanec tvrdí, že jste odešel dřív.
Jo. Rozbolela mě hlava, to se mi někdy stává. Nechápu,
co to má společného s Johanem.
Jste poslední, kdo ho viděl živého.
Ve vašem autě jsou po Johanovi stopy.
Vysvětlete to.
Jaké stopy?
Chci říct… Občas s tím autem jezdím, ale…
Stojí před restaurací. Používáme ho na převoz zboží, rozvozy a tak…
Kdo všechno s ním jezdí?
No, zaměstnanci.
Vy si myslíte… Sakra. Opravdu mi musíte věřit.
Johanovi bych neublížil. Byl to nejlepší kamarád.
Necháme si vás tu.
-Co? Proč? -Napište jména všech,
kteří jezdí s tím autem.
Díky.
Ahoj.
Tak co?
Buď je moc dobrej herec, nebo je nevinnej. Nic mezi tím.
-Hmm. -Musím jet do Östersundu na schůzku.
Dobře.
-Vrátím se co nejdřív. -Hm.
No, eh…
Tak já už vyrazím.
Jo.
Haló?
Tu noc, kdy Johana zavraždili, měl tu dodávku Jens Wernolf.
Počkej. Co jsi říkal? A kde vlastně jsi?
V Carlově restauraci.
Promiň, já jsem…
Mám jen takovej pocit, že Carl s tím nemá…
-Nemůžu uvěřit, že je do toho zapletenej. -Řekni to znovu.
-Kterou část? -Tu první.
Aha. Tu Carlovu dodávku si v den vraždy vzal Jens.
Jak to víš?
Protože se zrovna dívám na záznam z kamer.
Nastupuje v šest čtyřicet tři.
Dobře. Někoho tam pošlu. Jo? Ale ty už jdi domů.
Jo, slibuju. Promiň.
Ale, ale počkej. Dobrá práce.
Díky.
Čau.
Jo. Jo. Jasně. Díky.
Jens Wernolf není s Linusem. Je se svojí ex a synem.
Jedem?
-Jo. -Yes.
I MĚ TO MRZÍ. PROBEREME TO.
A to byla "Psychóza" od Juice. A máme tu Maria Johanssona,
zpěváka kapely.
Před týdnem jsi měl na sjezdovce v Åre fakt strašnou smůlu.
Jo, to je pravda. Nějaký lyžař mi vjel do cesty a já se vysekal. Teď mám několik
-šroubů v koleni. -A fanoušci byli dost zklamaní.
Jo, museli jsme dokonce zrušit koncert.
Ale doufám, že si v Östersundu zase brzy zahrajeme,
abychom to fanouškům vynahradili.
-Áh. -Dobrý den, Marion. Je tu Jens?
Jo.
Chtěli bychom s ním mluvit.
Aha, a o čem?
O Johanovi.
Ale… Jens nemá s Johanem nic společného.
A je tady, jo?
Je nahoře a pomáhá Leovi balit. Jedeme za mými rodiči.
Jens jede s námi, takže to…
A, co je?
-Dobrý den. -Dobrý.
Jo.
Můžete jet s námi na stanici?
Aha, a proč?
Máme pár otázek.
Ptejte se tady.
-Lepší to bude u nás. -Tady. Tady se ptejte.
Tak jdeme.
-Nemáte právo mě nutit, abych… -Máte u sebe něco ostrého?
-Tati! Tati! -Zlato…
Tati?
To nic.
-Leo. To nic. Běž. Nahoru. -Proč ho odvádíte? Proč?
-Ale on nic neudělal. -Leo, Leo, běž nahoru.
Ale kam tátu vedou? Kam? Proč ho odvádějí?
Leo, běž okamžitě nahoru.
Já to nechápu. Tati, nikam nechoď! Já nechci, aby někam chodil. Tati! Ale proč?
Kam ho vedou? On nic neudělal.
Jdi, říkám. Nevšímej si toho. Běž do pokoje. Neboj se. Seď tady a ani se nehni.
Už ani slovo. Ticho, říkám, táta se vrátí. Prosím mlč a už nic neříkej. Nech
toho!
Nehýbat se.
No, já se ještě chvilku zdržím.
-Oukej. -Jo.
Pošlu pro tebe. Dobře?
No tak jo.
Jen na ně dohlídnu.
-Požádám vás, abyste nastoupil do auta. -Ne, ne, ne, ne, ne.
-No tak, nastupte. -Ne, ne, ne, ne.
Tak. Nejdřív nohy.
Haló?
-Ahoj. Jde o Marionino alibi. -Nech toho. Uklidni se, laskavě.
-Juice tu noc nehráli. -Cože?
Předkapela nevystoupila.
Koncert začal až v devět hodin.
Jak to víš?
Slyšel jsem to v rádiu. Marion říkala,
že předkapela začínala v sedm, ale nehráli. Ten koncert začal v devět.
Zavolám ti. Ahoj.
Já ale nechci. Já nechci, už to nevydržím, nesahej na mě.
Prosím, uklidni se. Tiše. Uklidni se.
Co tu děláte?
Snad jste v pořádku.
Jo, naprosto.
Kde, kde jsou záclony?
Perou se.
Chci, abyste teď odešla.
Jo.
Znáte Rebecku Nordhammarovou?
Ne.
Nezmínil se o ní Johan?
Ne.
Občas sice mluvil o lidech, se kterými pracoval,
ale všechny si nepamatuju.
Ale Johan ji znal.
Tak jo.
Nevím, kdo to je. Je mi líto.
Viděla jste na koncertě i předkapelu?
Ano.
Kdo to byl?
Juice.
-Proč se ptáte? -Ti vůbec nehráli.
Ne.
Ne, pravda.
Zapomněla jsem.
-Chci, abyste teď odešla. -Kde jsou záclony?
Říkala jsem, že jsem je vyhodila. Tak můžete už jít?
-Leo. -Já už to nevydržím.
Leo.
Už to nejde.
Copak, Leo?
-Mami, nevydržím to. -Ne, Leo.
Leo.
-Mami, já to nevydržím! -Byla to moje chyba. Byla to
nehoda. Prostě nehoda. Leo. Leo! Leo!
Stůj! Leo, nikam nechoď! Leo, broučku!
Leo! Leo!
Stůj!
Já už ale nemůžu dál lhát!
Jsem vrah a za všechno můžu jen já! Jen já!
Ne, zlatíčko.
Broučku.
Zlato, no tak. Pojď sem.
Dívej se na mě, jo? Bude to dobrý. Bude to dobrý, miláčku.
Já jsem to tak nechtěl.
Ano, já vím.
Zkoušel jsem volat.
To je dobrý.
Není to tvoje vina, zlato.
Byla to jenom nehoda. On to nechtěl udělat.
A co Leo? Co s ním bude? Pomyslel jsi na něj vůbec? Co náš syn? To dáš přednost
-Rebecce přede mnou a svým synem? -Nech toho.
Lea do toho laskavě netahej! Rozumíš?
Že se nestydíš, nezradil jsi jenom mě, ale zradil jsi i toho kluka!
Krávo!
Ne, ne. Johane?
Johane?
Jo.
Z domova jsme odjeli v šest hodin.
A ten koncert začal v sedm, jasný?
Naposledy jsme se všichni viděli brzy ráno u snídaně.
Leo. Rozumíš?
Co?
Tak to musíme udělat, ano?
Klid, klid. Nemyslel to tak.
Leo, to bude dobrý, zlato.
Mami! Mami!
Leo.
Leo! Leo!
Ukaž se mi. Není ti nic? Pojď ke mně. Zlato. Zlatíčko.
Výborně.
Cítím se hrozně.
Hm.
Miláčku, no tak.
Zachránils jí život.
Promiň.
Sakra, z práce.
Hm.
Tady Daniel. Nejsem teď na příjmu. Nechte mi vzkaz, já se ozvu.
Budou to muset zvládnout sami.
Já tam jdu. Jdu já.
Pojď, pojď, pojď, pojď, pojď, broučku. Pojď sem.
Ahoj.