PEKING, UNIVERZITA ČCHING-CHUA, 1966
Vyhubte ty krysy!
Pryč s těma zrůdama!
Ano! Jsem kontrarevolucionář!
Prosím vás,
napravte mě!
Smrt kontrarevolucionáři!
Přiveďte dalšího.
Ať žije povstání!
Sláva revoluci!
Ať žije povstání! Sláva revoluci!
Tati...
Jie Če-tchaji,
jsi profesor fyziky,
nemám pravdu?
To bys měl vědět.
Byl jsi můj žák.
Nebuď drzý!
Jie Če-tchaji,
je pravda,
žes ve fyzice vyučoval teorii relativity?
Relativita patří mezi základní fyzikální teorie.
Jak bych ji mohl vynechat?
To je lež!
Einstein se připojil k americkým imperialistům
a pomohl sestrojit atomovou bombu!
Přiveďte jeho ženu.
Ona je opravdová fyzička. Zná pravdu.
Mami!
Jie Če-tchaji!
Díky revoluční mládeži
jsem konečně prozřela!
Chci stát na straně lidu!
Skloň se, Jie Če-tchaji!
Skloň hlavu!
Skloň se!
Jie Če-tchaji, nemůžeš popřít,
že jsi přednášel o kontrarevoluční teorii velkého třesku!
Je to...
nejpravděpodobnější vysvětlení pro vznik vesmíru.
Lžeš!
Ta teorie tvrdí, že zná počátek času.
Počátek času?
A co mu předcházelo?
Tím zůstává prostor pro existenci Boha!
Chceš snad říct, že Bůh existuje?
Věda to nepotvrdila
ani nevyvrátila.
Pryč s Jie Če-tchajem!
Pryč s akademickými autoritami!
Ať žije povstání!
Sláva revoluci!
Ať žije povstání! Sláva povstání!
Pusťte mě.
Pusťte mě!
Jie Wen-ťie.
PROBLÉM TŘÍ TĚLES
LONDÝN, 2024
Scotland Yard byl pro změnu ochotnej.
Řekl jsem, že nás musí přizvat.
Dr. Sadiq Mohammed.
Narodil se v Karáčí,
studoval kosmologii a teoretickou fyziku na MIT.
Divnej vzkaz od sebevraha.
Další odpočet.
Podle jedný sázkový kanceláře byl favorit na příští Nobelovku za fyziku.
Na to se sází?
Sází se na všechno, šéfe.
Trpěl někdy duševní nemocí, pokusil se o sebevraždu nebo tak něco?
Nic takového. Přesně jako ostatní.
POŘÁD TO VIDÍM
Kristepane.
URYCHLOVAČ ČÁSTIC NA OXFORDSKÉ UNIVERZITĚ
Já věděla, že tu budeš poslední.
Dokud nám nezhasnou, šéfová.
Když budu na obrazovku zírat dost dlouho,
třeba mě něco napadne.
Projekt je zrušený.
Ale elektřina půjde do půlnoci.
Říkala jste, že můžeme mít sebelepší teorii,
ale neodpovídá-li experimentu, je chybná.
To říkal spíš Feynman, ale ano.
Podle experimentů jsou naše teorie chybné.
Všechny.
Celá fyzika za posledních 60 let je chybná.
Věda nefunguje.
Byls ještě kluk.
Nechceš to vyhodit, že ne?
Saule, to nesmíš.
Pořád máš obrovský potenciál dosáhnout v budoucnu vědeckých úspěchů.
Nestihl jsem to.
„Člověk, který neměl vědecký přínos před třicítkou, jej nikdy mít nebude.“
Kolik ti je, 31?
Třicet dva.
I Einstein se někdy mýlil.
Jestli na to někdo přijde, jsi to ty.
- Saule. - No?
Věříš v Boha?
Tím si to vysvětlujete?
Ne, nevěřím.
Uznávám, že to popírá všechny fyzikální zákony,
ale nemyslím, že to svědčí o existenci Boha.
Co jiného zbývá?
- Ty jo. - Ta si věří.
- Potáhneš mě domů. - Nebude to poprvý.
- Na zdraví. - Na zdraví.
Díky.
Náš bar šel dost možná do sraček.
Druhý termodynamický zákon. Ze všeho se jednou stane sračka.
Fyzika jde do sraček, bary nemůžou zaostávat.
Vysvětli mi, co se děje.
Tak jo.
Nechcete si zazpívat, dámy?
- Ne. - Ne?
Proč ne? Nejste zpěvačky?
- Ne. - Dobře.
A co teda děláte?
Počkejte, nechte mě hádat. Ty nejspíš...
Navrhuju samouspořádávací nanovlákna ze syntetických polymerů.
Založila jsem firmu, co je vyrábí
pro různé účely v lékařství, energetice a materiálech.
A...
Já jsem hlavní výzkumnice teoretické fyziky na Imperial College.
Metaanalyzuju výsledky experimentů prováděných pomocí urychlovačů částic.
Hezky. Jo.
- Rufusi, jsi na řadě! - Jo, to jsem já.
Fajn, bavte se. Čau.
Tak jo, proč všichni vyšilujou?
Asi před měsícem
začaly všechny větší urychlovače generovat výsledky, který nedávají smysl.
Odbila sobotní devátá
a štamgasti trousí se sem.
Vedle mě posedává stařík
a srká si gin s tonikem.
No tak, přidejte se!
Pojď se mnou na cígo.
- Kouření tě zabije. - Tohle taky.
Synku, zahraj mi vzpomínku...
Ty jo.
Tohle poslal minulý týden Saul z Oxfordu.
Částicová fyzika jde mimo mě, ale tohle není možný...
Ne. Není.
Třeba to někdo hacknul.
Všechny urychlovače na světě?
Prošla jsem kód CERNu řádek po řádku, a nic.
Kód centralizovanýho softwaru? Kolik má řádků?
Hodně, Auggie. Sakra hodně.
Tak je to chyba hardwaru.
Dipólové magnety, mionové komory, kalorimetry,
každou součástku všech urychlovačů jsme čtyřikrát zkontrolovali.
- A co na to říká Saul? - Že to není možný.
A co ty?
Ty experimenty nám říkají, jak funguje vesmír.
Ale tohle?
To je svět Alenky v říši divů.
Teď zavolá.
Třikrát jsem mu psala, aby přišel, a ani neodepsal.
Ať víš, jaký to je.
Jste jak puberťáci.
Zvedni to. Nejspíš je zhulenej.
Klidně to zvedni.
Čau.
- Hej. - Jé, ahoj.
Vidíš to taky?
Co?
Tohle.
Jsi v pohodě, kotě?
Auggie?
Vera Jieová spáchala sebevraždu.
DR. VERA JIEOVÁ
SAUL DURAND
JIN CHENGOVÁ
AUGUSTINA SALAZAROVÁ
WILL DOWNING
JACK ROONEY
S LÁSKOU VZPOMÍNÁME VERA JIEOVÁ
Těšíš se na Jin?
No, nejsou to úplně ideální okolnosti.
Jak je to dlouho?
Nevím.
Vsadím se, že víš.
Přesně na den.
Už je to dlouho.
V noci jsem vůbec neusnul, ty vole.
Jak to?
Nevím, Jacku. Možná proto,
že Vera spáchala sebevraždu.
Na Veru.
Panebože.
Skryje to pach tequily.
- Dáš si? - Ne.
- Dej si. - Nechci.
Je to moje nejprodávanější příchuť.
Třetí v Anglii. Po cibulových od Walkers a hovězích od Monster Munch.
- Gratuluju. - Jo. Nasrat na Pringles.
Víš, že má Jin novýho přítele?
Neboj.
Určitě je to nějakej sráč.
Jsi v pořádku?
Ty jo, Saul.
Pojď ho pozdravit.
Mrzí mě to.
Jo, mě taky.
- Saule, to je Prithviraj. - Říkej mi Raj.
Těší mě.
- Co to máš? - Koukal jsem na návod na YouTube.
Vítěz Apkerovy ceny, a neuváže si kravatu.
Lord Kelvin si zas myslel, že atomy jsou zauzlované víry v éteru.
- Fakt? - A taky si myslel, že...
Díky.
Už je tu Auggie?
Prý má zpoždění.
Vlak přijíždí do stanice Oxford, kde svou jízdu končí.
Před výstupem si prosím zkontrolujte,
že máte všechny své věci.
Upřímnou soustrast.
Všichni jsme vaši dceru měli rádi.
Děkuju, žes přišla.
Jin vypadá dobře.
Ty vole. On vypadá taky dobře.
- Co je? - Jdi do hajzlu.
- Ahoj. - Ahoj.
Jak to zvládáš?
No, však víš...
Jo.
Ahoj.
Bylas u toho neurologa?
Jo.
Co říkal?
- Říkala. - Ženská? Ježiš.
Netuší, proč se to děje.
A děje se to pořád?
I teď?
Prostě pořád.
Přijels autem?
Co tím chtěla říct?
„Věříš v Boha?“ To je divná otázka, ne?
No, divnější je skočit do Čerenkovovy nádrže.
- Chovala se divně, nebo... - Já nevím.
Jo? Ale poslední dobou je všechno divný.
Ten projekt byl její všechno. Když ho zrušili...
Zrušili? Ty jo.
Spotřebu elektřiny jak pro malý město obhájíš těžko, když ti vycházejí blbosti.
Jo. A nejenom Oxfordu. Všem velkým urychlovačům na světě.
Musela z toho mít depku.
Jo. Ale zabít se?
No, vždycky zabila každou srandu.
Nebuď debil.
Ne. Poslouchejte. Tys byl její oblíbenec.
Tebe by si nechala jako asistenta na věky.
Na nás se vykašlala.
Od tebe to sedí, když jsi sám dal výpověď.
A za pár roků si vy vznešení akademici přijdete za mnou a Auggie půjčit prachy.
- Ale hovno. - Jo.
Že jo, Auggie?
Až dáš akcie svý firmy na burzu.
Auggie!
Zrovna řešíme... Jak se jmenuje ta tvoje firma?
Centrum pro výzkum nanotechnologií.
Nudnější název jsem asi v životě neslyšel.
Říká ten, co má firmu „Jack’s Snacks“.
Nebuď hnusnej.
Wille, jak jde učení?
Já nevím. V každý třídě mám asi tak jedno děcko,
který poslouchá, co říkám.
Zbytek je tam proto, že to mají povinný.
- To jedno děcko jsme bývali my. - Pravda.
Vy dva se hádáte? Nebo spolu šukáte?
Aha. Hádáte i šukáte.
- Jacku! - Přestaň.
- Sklapni! - Taky tě to zajímá.
Jacku, mám tě ráda, ale jestli nezavřeš hubu, urazím ti hlavu.
Skočím si na cígo.
Do prdele.
Chceš připálit?
Děkuju.
Můžu?
Je jasno.
Jsou vidět hvězdy.
Tam, kde jsem vyrůstala, byly vidět každou noc.
Není to lehký, že?
Být člověkem na tomhle zkurveným světě.
Chápu, co teď prožíváš.
O tom pochybuju.
Ale existuje naděje.
Opravdu.
Pán zná lepší způsob.
Hele, vypadáš fakt mile,
ale nemám zájem, jasný?
Kolik už ti uběhlo?
Z odpočtu.
Kolik času ti zbývá?
Méně než dva dny?
Jo?
To není moc.
Ale jde to snadno zastavit.
Skonči se svou prací.
Už žádný nanovlákna.
Zavřeš laboratoř.
Jednoduchý.
- Kdo jsi? - Taky bych byla nedůvěřivá.
Víš co?
Zítra o půlnoci,
přesně o půlnoci,
běž ven a dívej se na oblohu.
Už na tebe někdy mrkal vesmír?
Zítra o půlnoci.
Nenech odpočet vypršet.
Nula nikdy nevěstí nic dobrýho.
Hej!
VNITŘNÍ MONGOLSKO, ČÍNA, 1967
Jak je starý?
Asi 300 až 400 let.
Zažil dynastii Ming.
Určitě jsi přemýšlela
o následcích téhle devastace přírody.
Tyhle myšlenky jsou nebezpečné.
Nemám Výrobním zprávám co říct.
Neptám se jménem novin.
Jsem Paj Mu-lin, obyčejný soudruh.
Vylezl jsem tam.
Nikdo neví, co se za těmi branami děje.
Čím jdeš blíž, tím je to divnější.
Vojáci, kteří tam pracují, přišli o vlasy.
Jasno se mění v bouřku.
Zvířata vydávají divné zvuky.
Umíš anglicky, ne?
Tiché jaro.
Tahle kniha měla na Západě velký vliv.
Je o tom, jak lidstvo otravuje planetu jedy.
Je to jako čtení z budoucnosti,
jestli budeme přírodu dál likvidovat.
„Toto nám opět připomíná, že v přírodě nic neexistuje samo.“
Zatím si ji nech.
Ale dávej pozor.
Ať ji nikdo nevidí.
Veliteli Sungu. Promiňte, neviděla jsem vás.
Ztratilas tohle?
Kdes k té hnusné propagandě přišla?
Není moje.
Je to anglicky.
Ty anglicky umíš. Čí by to bylo?
Doporučuju ti říct pravdu.
Už si nepamatuju.
Jestli někoho kryješ,
zaplatíš za to!
Někdo ti ji musel dát!
Odveďte ji.
Jsem Tcheng Li-chua ze Středního lidového soudu.
Jak dlouho tě nechali čekat?
Hochu, kdy vyhasla ta kamna?
Chudák Wen-ťie umrzne.
Přines uhlí.
Víš, proč jsem se s tebou chtěla sejít?
Nejen proto, že jsi dcera zostuzeného Jie Če-tchaje,
ale i jeho hvězdná žačka.
V očích mnoha členů strany
jsi kvůli tomu nenapravitelná.
Já to tak nevnímám.
Jsou mi známy tvé vědecké úspěchy.
Tvůj talent nesmí přijít nazmar.
Stačí,
když tohle podepíšeš, absolvuješ politický seminář,
a vrátíš se k Ženijnímu sboru.
Chci si to přečíst, prosím.
V tomhle mi můžeš věřit.
Tohle se té imperialistické knížky netýká.
Můj otec je mrtvý.
Ale v jeho oboru jsou i další lidé, kteří stále šíří nebezpečné myšlenky.
Chybí nám proti nim důkazy.
Nikdy jsem otce s těmihle lidmi neviděla.
Ta tvrzení jsou pravdivá.
Podepsala je i tvá matka.
Podívej. Tady.
Tohle nemůžu podepsat.
Nemůžu svědčit.
Pokud nepodepíšeš,
vojenská komise tě bude stíhat.
Pak už ti nedokážu pomoct.
Nemůžu to podepsat.
Nemůžu svědčit.
Tvrdohlavá náno.
Máš horečku.
Ještě tam nejsme, jenom spi.
Jsem Lej Č’-čcheng, politický komisař základny Rudé pobřeží.
Tohle je Jang Wej-ning, šéfinženýr základny Rudé pobřeží.
Jie Wen-ťie,
je tohle tvůj článek?
Ano.
„Možná existence...“
Možná existence fázových rozhraní
v oblasti zářivé zóny Slunce a jejich odrazivé charakteristiky.
Ano, napsala jsem to.
Člověk s tvým nadáním se nám hodí.
Komise se rozhodla dát ti šanci.
Odčiň své prohřešky raději tady než ve vězení.
Tohle je vojenská základna. Zdejší výzkum podléhá nejvyššímu utajení.
A vzhledem k tvému kádrovému profilu, pokud tu zůstaneš,
už odsud nikdy neodejdeš.
Chci dovnitř.
Zůstanu tu do konce života.
„ČERNÝ PALÁC“
ÚSTŘEDÍ STRATEGICKÉ ZPRAVODAJSKÉ SLUŽBY
LONDÝN
MIKE EVANS
Jo.
Nějaký pokrok?
Větší, než si myslíte. Menší, než byste chtěl.
Něco nového ohledně oxfordské pětky?
Možná.
Divnej kamerovej záznam Salazarové ze dne, kdy měla Vera Jieová pohřeb.
A co Evans?
Od roku 1984 se na veřejnosti v podstatě neukázal.
Před 42 lety převzal taťkovu ropnou společnost
a už se o něm skoro nepsalo.
Kam letěl tím vrtulníkem?
Ztratili jsme ho nad Atlantikem. Porucha satelitu.
Moje satelity nemívají poruchy.
No nic. A co ta věc v Teheránu?
Ta nablýskaná cyklohelma.
Ať je to cokoliv, jen tak to nezískáme.
Určitě to byla další sebevražda?
Jistý si nejsem.
Íránci nebyli úplně nápomocní.
Clarenci, vyhodili vás ze Scotland Yardu,
MI5 i protiteroristického úřadu.
To musí být rekord.
Mám talent na povýšení za neúspěch.
Výš už to nepůjde, Clarenci.
Tohle je poslední šance.
Neposerte to.
A nekuřte tady.
Vezmi si to. Vera by to tak chtěla.
Nechápu to.
Snažila jsem se.
Ale nejde mi do hlavy,
proč by to dělala.
Vera taková nebyla.
Kvůli práci. Nedařilo se jí.
Já vím. Jsme na tom všichni stejně.
Promiňte, že se ptám, ale nechala nějaký vzkaz nebo vysvětlení?
Nic.
Ptala se Saula na Boha.
Ptala se vás někdy?
Na Boha?
My nejsme věřící. Jsme vědci.
Neříkala něco divného?
Nebo nedělala něco divného?
Videohry.
- Hrála nějakou videohru. - Vera?
Ano, docela často.
Kde to je?
To je videohra?
Kde je zbytek?
To je všechno.
Co je to za hru?
To nevím.
Já hrávala Pong.
- Můžu si to vzít? - Jistě.
To jste vy?
V jiném životě. Moje první práce.
Jste krásná.
Byla jsem.
Čas je svině.
Jsi tu tři měsíce, a už uvidíš první zkoušku.
Máš štěstí.
Většina lidí si počká déle.
Co zkoušíme? Rakety?
Rakety mají všichni.
Souřadnice cíle: BN20197F.
Ověřeno a potvrzeno.
Zkouška přenosu za deset, devět,
osm, sedm,
šest, pět,
čtyři, tři,
dva, jedna.
Zahajte přenos.
Přenos dokončen!
BN20197F.
Souřadnice cíle.
Máš dobrou paměť.
A co je ten cíl?
První úroveň.
Co to kurva bylo?
Wade by se rád dostal k tý helmě.
Jsou podle něj dost relevantní.
Už se v Británii nějaká našla?
Ne, zatím ne.
- Co dalšího je relevantní? - Mike Evans.
Ta cyklohelma vypadá draze.
- A Evans je boháč. - A co ty odpočty?
Jo, pokud se přihodí vědcům.
Sebevraždy, pokud se přihodí vědcům.
Cokoliv divnýho, co se děje vědcům, je relevantní.
A každej, kdo má spojitost s něčím divným, co se děje vědcům.
- Kdo rozhoduje, co je relevantní? - Wade.
- Kdo rozhoduje, že rozhoduje on? - Vlády.
- Které? - Většina.
Moc se jim nelíbí představa, že věda nefunguje.
Nefunkční vědě popravdě moc nerozumím.
Já taky ne, ale není to dobrý.
Buď rád, že nejseš vědec.
Být vědec je teď pěkně na hovno.
Hrozně moc hulíš.
Jo. Proto jsme tu? Promluvíš mi do duše?
Ne.
- Tak co tu děláme? - Ne to, co myslíš.
- Nic si nemyslím. - Myslíš. A tohle ne.
Chtělas, abych přišel, tak jsem tu.
V tuhle temnou noc,
na tomhle krásným místě.
Ty se svýma křivkama a já bez zábran.
Co ta divná holka říkala?
„Už na tebe někdy mrkal vesmír?“
Řekla, ať o půlnoci sleduju oblohu, a dala mi tohle.
Je to z krabice cereálií. Našla jsem si to.
Od roku 1963 se neprodávají.
- A co tě teda trápí? - Neřeknu.
Byl bys zaujatý. Dívej se a řekni mi, cos vypozoroval. Jestli teda něco.
Věda, kámo. Proto seš tady, jasný?
Rozumím.
Díky, žes šel se mnou.
Vypadá to jako morseovka, ale není.
- Ty umíš morseovku? - Umím všechno možný.
Křupavé kroužky.
To není moc dobrej název. Vymyslel bych lepší.
Musel bych je ochutnat.
Název by měl odrážet, jak ty cereálie chutnají.
Jsou křupavý. Víc nevíme...
Sklapni a pozoruj.
Dvě minuty do půlnoci.
Sedni si.
Vzhledem k tvému kádrovému profilu ne všichni souhlasí s tím,
co se chystáme udělat.
Na doporučení šéfinženýra Janga jsme se rozhodli,
že ti prozradíme pravý význam projektu Rudé pobřeží.
Hvězdy dneska úplně září.
Jsi zhulenej.
Jo, ale i tak...
docela září.
Saule.
Panebože.
Není to program na vývoj zbraní.
Pokračuj.
Signál, který systém vysílá, je modulovaný.
Frekvenční modulace není pro zbraňové systémy potřeba.
Máš pravdu.
Pro zbraňové systémy není potřeba.
Ale je potřeba ke komunikaci.
Vidím, jak vesmír mrká.
Jak je to možný?
Není.
Ty vole, je to šifra.
Co?
Co znamená?
Ke komunikaci...
s kým?
S kýmkoliv, kdo se nachází ve vesmíru.
Co to je?
To je náš nepřítel, Clarenci.
Nejsou to písmena. Jenom čísla.
Jaký čísla?
Deset, třicet čtyři, nula šest,
pět, čtyři, tři,
dva, jedna.
V TÉTO SÉRII PROBLÉMU TŘÍ TĚLES UVIDÍTE
Nechcete vědět, proč se před váma rozblikaly hvězdy?
Tohle Vera hrála, než spáchala sebevraždu.
Tvým úkolem je vyřešit záhadu tohoto světa.
Přežije-li jeden,
přežijeme všichni.
Za vším stojí někdo.
Stačí jenom pátrat.
Můj Pane, můžeme vám pomoct.
Asi jsou skuteční.
A letí sem.
Překlad titulků: Michal Herman