EVROPSKÁ RADA PRO JADERNÝ VÝZKUM (CERN) ŠVÝCARSKO
V CERNu měli náročný měsíc.
Pozastavili šest projektů.
Dr. Schmidt to prý těžce nesl.
Za posledních pár měsíců umřelo už tak 30 vědců.
Třicet dva.
Žádné známky násilí ani násilného vniknutí.
Ale docela zvláštní sebevražda, co?
Stejně zemřela Oppenheimerova milenka.
Na kolenou, s hlavou ve vaně.
Někteří věří, že ji zavraždili.
Možná jenom věděla, jak mizerná budoucnost tenhle svět čeká.
Podívejte, co měl v sejfu.
Ahoj, krasavice.
Hodně jsem o tobě slyšel.
PROBLÉM TŘÍ TĚLES
Na kolenou, s hlavou ve vaně?
Říkal to kámoš z CERNu.
- Jak se to dělá? - Nejdřív spolykáš hodně prášků.
Teoretickým fyzikům nepřeje doba.
Ani aplikovaným fyzikům.
Ani kosmologům, ne?
- Nebyl jeden kosmolog? - Jeden co?
Jeden z vědců, co se oddělali.
Snad to není nakažlivý.
Ty čísla, cos viděla.
Vrátily se?
Ne, jsou pryč.
Spolu s mojí kariérou.
Vodka s brusinkovým džusem. Teď se jich prodalo půl milionu.
Je tu záchod?
Můžeš si vybrat, ale nahoře je japonskej.
Bezdotykovej.
Díky.
Tak jo, co vám ještě nabídnu?
Máš ještě sýrový proužky?
Kroužky.
Sýrový kroužky.
Mám v garáži celej sortiment, chceš ho vidět?
Pojď.
Co říkají?
Nejspíš nic.
Nic určitě ne.
Nechodilas na zvířecí chování s Boyumem?
Prosím tě. Já byla zažraná do exaktní vědy.
- Pořád jsem. - Škoda.
Boyum byl můj nejlepší učitel.
Promiň, Vero.
Říkával, že ptačí zpěv znamená v zásadě jednu ze dvou věcí.
Buď jde o pozornost, nebo o páření.
Nebo možná vychloubání a páření.
Už si nevzpomínám, ale určitě v tom bylo páření.
Představ si, že pro nějakýho studenta jsi Rick Boyum.
Ale ve fyzice. Ta je samozřejmě mnohem lepší.
Já s učením vlastně končím.
Cože?
Proč?
Jsou důležitější věci než všechno vědět.
To těžko.
Co třeba pozorování těchhle drobečků?
Já je pozoruju rád.
Fakt musíš vědět, co dělají, aby tě bavilo je pozorovat?
Jo, musím.
Tak pojeďme pozorovat ptáky.
Třeba do Patagonie.
Na nějaký super místo.
Jack to všechno zatáhne.
Co ty na to? Vypadneme z Anglie.
Pojedeme objevovat ptačí říši.
Třeba někdy.
Ještě tu mám něco na práci.
To mě poser.
Ach jo, Jacku.
Počkat, co?
Nejsi pozvaná.
- Jacku! - ...pár příchutí.
Co to sakra je?
Hej, upatláš to.
Nějaká ženská mi usekla hlavu.
Tys hrála?
Byla jsem ve středověku.
V tudorovský Anglii.
Připadalo mi, že tam fakt jsem.
Viděla jsem hrad, cítila jsem vítr...
A cítíš lidskej pach. K Jindřichovi VIII. nečuchej.
K rehydrovaným lidem už vůbec.
Nečekal jsem, že mě omrzí nahota.
Ty to hraješ?
Dr. Jieová mi dala Veřinu hru.
Vera to hrála předtím, než se zabila?
A teď to hraješ ty?
Jedinej, kvůli komu máš chuť se zabít,
je ten otravnej spratek, co furt kňučí: „Zachraň mě!“
- Máš ji totiž zachránit, vole. - Máš zjistit pohyb slunce.
- Ona je tam vždycky. - Zbláznili jste se, kurva?
My tuhle technologii nemáme.
Kde se to tu vzalo?
Hele, opatrně.
Ta věc se ti nabourá do mozku.
Ty nechceš mít doma ani Alexu, a hraješ si s tímhle?
Nenasazuj si to!
Taky že ne.
Samurajka ti taky usekne hlavu.
- Bez pozvánky si nezahraješ. - Kdo pozval tebe?
Nevím.
Jednou jsem přišel domů a leželo to tam.
Takže se sem někdo vloupal a nechal to tu?
A ty sis řekl: „Hm, nasadím si to na palici.“
Mám nejmodernější zabezpečení.
Prošel jsem záznamy z kamer. Nikde ani živáčka.
To tě neznepokojuje?
Vymazanej záznam jako s tou ženskou, co mi řekla, že zabliká vesmír?
Nesrovnávej to s nevysvětlitelným vesmírným jevem. To není to samý.
Až na to, že je.
Ty hvězdy, Auggiino odpočítávání, tahle videohra...
Všechno to jsou virtuální reality k nerozeznání od reality.
No dobře, ty génie. A kdo za tím stojí?
- To není můj obor. - Saule.
Zamysli se dýl než deset vteřin.
Pokud je to přímé nervové rozhraní, řídí všechny smyslové vstupy a výstupy.
Všechno, co jde do mozku a z mozku.
Jestli to umí takhle ovládat mozek,
Vera nebyla sama sebou.
Nebyla tou, kterou jsem znal.
Je možný, že s ní ta věc nějak manipulovala?
- Nesahal bych na to. - Vždyť já se nezabiju.
Já se určitě nezabiju. Mám božskej život.
Slibte mi, že přestanete hrát.
Prosím.
Tak jo. Dobře.
Přestaneme.
Příští civilizaci musíme zachránit pomocí vědy, že jo?
Musíme vymyslet, jak předpovědět příští stabilní éru a její trvání.
Kristepane! Jak moc jsi hrála?
To si děláš prdel, ty šprtko. Ty máš doma tabuli?
To jsou moje záznamy. Ty máš doma zas chipsy, ne?
Tabule se zhulená nenajíš. Teda neměla bys.
Soustřeď se.
Zapsala jsem si všechny kola
a jak jsem pokaždý prohrála.
Mráz, mráz, žár, udušení...
- Jo. - Mráz a tak dál.
Řekl bych ti, že seš lůzr, ale dopadl jsem stejně.
Ty horní indexy odpovídají pohybu slunce na tom grafu.
Nevidím v tom žádnej vzorec.
To je právě ono. Co když žádnej není?
Navrhnu radikální řešení.
Ale možná budu potřebovat pomoc od...
Francise Bacona.
Tak jo, až po tobě. Jako na vejšce.
Tak jo.
Druhá úroveň.
Hezky. Francis Bacon.
Jo, mód pro dva hráče.
Zase Anglie. Takže ty jsi v mojí hře?
Kámo, v Anglii žiju 12 let.
Možná ta hra našla něco, co známe oba.
Nelíbí se mi, že to ví.
Snad mi neprocházela historii prohlížení.
Tak možná uvidíme holku prdící na narozeninovej dort.
Koperníku!
Sire Francisi.
Jdete zachránit svět?
V to doufám.
Raději pospěšte.
Papež brzy učiní rozhodnutí.
- Papež? - Tak jo, díky. Jdeme.
Promiň za minule a předminule.
A všechno předtím.
Všechno si to pamatuju.
Všechno?
Pokaždé, co jsem umřela.
Pospěšte si.
Jo, dělej.
- Díky. - Tentokrát mě zachráníš, viď?
Tak jak vyhrajeme?
Prozradíš mi to tvoje radikální řešení?
To by nebyla sranda.
Jdete pozdě.
Právě se chystám vynést rozhodnutí.
Pardon, Vaše...
Jak vám říkají?
Svatosti. Papež Řehoř.
Svatej. Jasně.
Pardon. Já jsem Francis Bacon.
A já Koperník.
Pokud se někdo chcete pokusit o vysvětlení chování slunce,
bez prodlení ho zvážím.
Ale upozorňuji vás,
že Aristotelovo a Galileovo vysvětlení znělo velmi přesvědčivě.
Vaše Svatosti,
provedla jsem desítky měření zdánlivé velikosti a svítivosti slunce.
Nekorelují spolu.
Zadruhé se slunce vůči této planetě
v krátkém časovém horizontu vzdaluje.
Zatřetí jsem vypozorovala více než jedno nebeské těleso,
příliš jasné na to, aby šlo o planetu, jak se pohybuje vůči hvězdám v pozadí.
Jediným vysvětlením těchto pozorování je,
že tato planeta je součástí hvězdné soustavy tří těles.
No do prdele, to je správná odpověď.
Když naše planeta kolem některého slunce obíhá po stabilní oběžné dráze,
panuje stabilní éra.
Pokud však jedno ze zbylých sluncí vytrhne naši planetu z oběžné dráhy,
poletujeme mezi gravitačními poli všech tří sluncí.
To je chaotická éra.
To jsou kecy.
Vaše Svatosti, rozhodoval jste o našem vysvětlení.
Ticho!
Víc slyšet nepotřebuji.
Upalte ji.
Ne, poslouchejte.
- Cože? - Má pravdu. Má důkazy.
Počkejte. Vždyť mám pravdu.
Kacířko, odsuzuji tě k smrti!
- Má pravdu! - Přijmi to jako chlap!
Jiná teorie nedává smysl!
- Smůla, Koperníku. - Vždyť víš, že má pravdu!
Pusťte ji!
Ne!
Koperníku!
Tři slunce na obzoru!
Blíží se konec světa!
Konec světa!
Koperníku!
Zachraň mě!
Prosím, Koperníku!
Pojď, Jin! Rychle!
Počkej!
Proč jsme neumřeli i my?
Měli jsme pravdu.
Civilizaci č. 152 zahubil den tří sluncí.
Ale v této civilizaci jste správně stanovili
základní strukturu hvězdné soustavy.
Postupujete ve hře na třetí úroveň.
Máte rád videohry, Clarenci?
Hrával jsem je jako kluk.
Romance of the Three Kingdoms, Jet Set Willy na ZX Spectru,
svlíkací poker na Commodoru...
Jak hodnotíte tuhle hru?
Když jsem slyšel Chengovou a Rooneyho, zní to jako pořádná fuška.
Míry, rovnice, grafy, pozorování
a cílem je zjistit pohyb sluncí kolem fiktivní planety.
Sluncí? Je jich víc?
Jo. A taky je tam malá holka, kterou mají zachránit,
nebo aspoň Chengová, a pořád se jí to nedaří.
To jediný mi přijde jako z normální hry.
Co na to říkají naši inženýři?
Nepodařilo se jim to zprovoznit, ale našli v tom hodně zajímavý součástky.
Má to skener sítnice,
měřič kyslíku a snímač mozkových vln
k shromažďování spousty biometrických dat.
Takže zatímco hrajete, někdo na druhém konci si hraje s váma.
Slouží to k náboru lidí.
Jdou po našich největších mozcích.
Jo, ale nábor na co?
Do prdele.
- Ahoj. - Čau.
Myslela jsem, že jsi venku s klukama.
Jsou tři ráno.
Promiň, zlato, jenom...
jsme s Jackem hráli.
Já vím, už se odhlásil.
Mám tu hroznej nepořádek.
Chtěla jsem to uklidit, než přijdeš.
Když nepracuješ, ničí tě to.
V práci není co dělat,
tak si vybírám dovolenou.
Tohle není dovolená.
Mám tu večeři odložit?
Co? Ne.
Proč?
Setkání s našima se děsíš už několik týdnů.
Ale neděsím.
Nemůžu se dočkat.
- Jo? - Jo.
Zamilujou si tě.
Prostě buď sama sebou, jo?
Jenom moc nemluv o vědě, jo?
Vyšší dimenze existují, ale nevidíme je. Vnímáme jen trojrozměrně.
Třeba tenhle chleba je při pohledu z dálky jenom placatý kruh.
Ale při bližším pohledu zjistíte, že má tloušťku. Další dimenzi.
Úžasné, že?
A co se v té další dimenzi skrývá?
Další placaté kruhy,
spousta dalších vrstev uvnitř vrstev.
Nový vesmír v každém soustu.
Ale to je všechno jenom teorie.
Teoreticky jsem právě snědla celý vesmír.
A je vynikající, paní Varmová.
Špičková fyzička.
Rodiče na tebe musejí být hrdí.
Podle mě je ta myšlenka fascinující.
Pověz nám víc.
To asi nebude nutné.
Taky nechceš mluvit jen o svém bistru.
Mám historky z kárgilské války.
- Už je to tu. - Povídej.
Bez toho se žádná večeře neobejde.
Když jsi byla ještě dítě,
sloužil jsem v indické armádě.
Byl jsem kapitán čety v Himalájích.
Je tam hrozně řídký vzduch
a mým vojákům hrozila smrt z nedostatku kyslíku.
Sto metrů od nás byl nepřátelský tábor,
ale cesta vedla po prudké stěně útesu.
Neměl jsem na výběr. Musel jsem po té ledové stěně vylézt.
A když jsem dolezl nahoru, hrál jsem mrtvého.
Nehrál.
Byl jsem skoro mrtvý.
Ale ležel jsem tam a pomalu mrznul, dokud pákistánští vojáci nevyšli ven,
a v tu chvíli jsem hodil granát.
Všechny jsem zabil.
Kyslík a zásoby z jejich tábora jsem donesl svým mužům.
A všichni jsme přežili.
Ty bláho.
Tohle malé vítězství zvrátilo celý konflikt
a vyneslo tátovi Param Vir Chakru,
nejvyšší vojenské vyznamenání v Indii.
No...
Z medaile se člověk nenají, že ne?
Brity nezajímá, cos dělal v Indii.
A Jin dostane nejvyšší vyznamenání pro civilisty,
protože přežila večeři s Varmovými.
Na Jin.
- Na Jin. - Na Jin.
No vida, tady je.
Náš chlapák.
Jak to šlo? Vyškrábali to z tebe?
Nemuseli jste chodit. Zítra mě propustí, až odezní ten Debilit.
Dilaudid?
Debilit.
Neřeš...
Šlo to dobře?
Jo, bylo to super.
Dobře jsme si přitom pokecali.
S kým?
Já a rakovina.
Aha, to je nějaká metafora?
Ne, mluvili jsme spolu.
Zjistil jsem, že rakovina není z podstaty zlá.
Ona jenom hledá místo, kde by mohla žít,
asi jako my všichni,
se svýma dětma.
Což chápu, ale samozřejmě říkám: „Tak to by teda nešlo.
Já teď svý tělo potřebuju. Nemůžeš se jenom tak nastěhovat.“
Takže jsme se dohodli.
Zůstane hezky v koutku v mojí slinivce
a já si nechám zbytek.
Ale měls to říct Jin.
Ona to ví.
Minimálně to tuší.
Proto ji před ním musíš zachránit.
Před kým? Rajem?
Pořád se usmívá. Vždycky je přátelskej.
On je smrt.
On je chaos.
Máš srandovní klobouk.
Fakt? Já už myslel, že si nevšimneš.
Kde máš ty?
Řídím se instinktem.
Nikdy mě nezradil.
Kromě manželství.
Jste pověstná svou důsledností
a váš výzkum se jeví spolehlivě.
Je spolehlivý.
Vaše nanovlákno mělo tolik využití.
Filtrace vody, tkáňové inženýrství, zachycování oxidu uhličitého...
A pořád v to věřím.
Pak chápete, proč mě zaráží,
že jste do toho hodila vidle.
Je to jen dočasné. Potřebuju čas, abych překontrolovala technické postupy.
Prozraďte mi, prosím vás, co mi uniká.
Jsme na pokraji uvedení unikátní nanovlákenné technologie na trh,
a vy dupnete na brzdy.
Proč?
Máme tu špičkové vědce, kteří odvádějí špičkovou práci.
Až na vědeckou ředitelku,
která se zřejmě psychicky zhroutila.
Naštěstí jste nás dovedla až na pokraj,
takže můžeme projekt snadno opět spustit,
pokud budete i nadále odmítat.
Beze mě se nic spouštět nebude.
Tak se kruci chovejte jako vědecká ředitelka.
Pomyslete na stovky zaměstnanců, miliardy lidí, jimž ta nanovlákna pomohou.
Nechci být krutý,
ale nezapomeňte, že sponzorujeme vaše povolení k pobytu.
Nemůžete v téhle zemi pobývat na pracovní vízum, pokud nepracujete.
Takhle to ksakru nefunguje.
Přestaň.
Přestaň!
Zvedni to. Zvedni to, sakra.
Čau.
Ahoj. Ten odpočet se vrátil.
Co?
Zapnula jsem reakční komoru a vrátil se.
Zase jsem viděla ty čísla a nevím proč.
A proč? Projekt jsi zastavila.
Jasně, že zastavila.
Tak proč jsi to zapnula, Auggie?
Chtěla jsem vědět, jestli je to skutečný.
Je to skutečný. Oba jsme to viděli.
Spolu to zvládneme.
Už asi...
chápu, proč ti vědci páchají sebevraždy.
Takhle nemluv.
Nic si neudělám, jenom...
Mohl bys přijet?
Jo, jasně.
Jsi v laborce?
Kde jsi?
Doma. Jsem doma.
Kam jdeš?
Ty tam někoho máš?
Jedu za tebou. Hned jsem tam.
Někoho tam máš.
Auggie, jedu za tebou, jak nejrychleji to půjde, a...
Máš program? Zruš ho.
Ty nejsi s Rajem?
Řekla jsem mu, žes dostal kopačky.
- Ale já nemám holku. - Nekecej.
Kde máš brýle?
Třetí úroveň.
Kde to jako jsme?
Myslím, že v Šang-tu.
- Též známém jako... - Xanadu.
Kde si Kublajchán zřídil svý majestátní sídlo.
Takže víme, že jsme v soustavě tří hvězd.
Pohyby tří těles ve vesmíru nedokážeme předvídat, ne na dlouho.
Klasický problém tří těles.
A obecně to nemá žádný řešení.
Pokud tě teda nějaký nenapadlo po cestě metrem.
Hele.
Tamhle je.
Ahoj.
Nesmíme s nikým mluvit.
Aha, jasně.
Jsi v armádě.
Tentokrát tě zachráníme.
Jako vždycky předtím?
Pojď.
- Hra pokračuje tamhle. - Počkej.
Čas se krátí, Koperníku.
Svět brzy skončí nadobro.
Mocný cháne,
představuji vám Koperníka a sira Francise Bacona.
Ale no tak.
Právě jsme chtěli předvést naše řešení, mocný cháne.
Ano, všechno je připraveno.
Mají naši nováčci nějaký jiný návrh?
Máme?
Mocný cháne, tento problém podle nás nemá řešení.
Dobrá, nevadí.
Sledujte sira Isaaca Newtona a profesora Turinga.
Třeba se něco přiučíte pro příště.
Vyvinul jsem vědu zvanou kalkulus, pomocí níž předpovídám pohyb sluncí.
A tyto výpočty provádíme pomocí mého obřího
lidského počítadla.
Kolik je tam vojáků?
Třicet milionů.
Ani jeden samozřejmě není matematik,
ale všichni umí držet vlajku na jednu stranu, nebo na druhou.
Jedničky a nuly.
Sestrojils lidskej počítač.
Přejděme k výpočtům.
Kdy nastane další chaotická éra?
Hned to bude, mocný cháne.
Spusťte software pro výpočet oběžné dráhy slunce
Tři tělesa 1.0.
Panebože.
Zdá se, že mají vítěze.
Počkej.
Do paláce!
Co říká tvé lidské počítadlo?
Chaotická éra začne za tři dny
a potrvá osm měsíců.
Následovat bude stabilní éra dlouhá 10 000 let.
Vojáci! Dehydrujte!
Osm měsíců a tři dny!
Dobrá, osm měsíců a tři dny.
Opět stabilní éra.
Jak to bylo dlouho?
Přesně osm měsíců a tři dny.
Mocný cháne, náš počítač se osvědčil.
Vyhráli jsme!
To není možný.
Přišli na to?
Podle moderní fyziky ne.
Neznají počáteční parametry tří těles.
Drž hubu, hejterko. Náš počítač funguje.
Vaše výpočty neobstojí...
Ticho! Stráže.
Uvařte je.
Ne, počkejte.
- Počkat. - Počkejte.
- Pusť mě! - To je omyl.
Nechte mě to vysvětlit.
- Vypadni! - Takhle to nefunguje.
- Tyhle výpočty selžou! - Do prdele!
Do hajzlu!
Chtějí nás zabít!
Já na tuhle hru seru!
Soustřeď se! Je to jenom jako. Nic nám není.
Mocný cháne, zastavte ji.
To dělá ona. Tohle je naše hra!
Hele, mocný cháne!
Jsou v zákrytu.
To je syzygie.
No a co? Jsou ve vzájemném zatmění.
Na planetě se ani trochu neoteplilo.
Co se děje s mojí armádou?
Na planetu působí gravitační síla všech tří sluncí.
Ne!
Jste šarlatáni! Oba dva!
Pomoc! Koperníku!
- Ne! - Zachraň mě!
- Mám tě!
Ne!
Nejde o vyřešení problému tří těles.
Naším úkolem je zachránit lidi.
Hrabě říkal, že hlavní je přežít.
To je smyslem hry. Pomoct jim přežít.
Jak to sakra uděláme? Tady nic nepřežije.
Civilizaci č. 184 zahubila spojená gravitační síla
syzygie tří sluncí.
V této civilizaci jste však správně určili svůj pravý smysl v této hře.
Postupujete na čtvrtou úroveň.
Dále.
Pane Evansi.
Felixi.
Pane, máme dva nové kandidáty pro Šestou oblast.
Té ženě, Koperníkovi, velmi záleží na mladé Poddané.
To mě nepřekvapuje.
Nechte je prověřit na londýnské shromáždění.
Jistě.
Omlouvám se, můj Pane.
Tak.
Kde jsem to skončil?
Už vím.
„Pohádka o Jeníčkovi a Mařence.“
Říkal jsi, že Jeníček se bál, ale Mařenka ne.
V tuto chvíli ne.
Ale proč se jeden bojí, a druhý ne?
Prožívají jedinci strach každý zvlášť?
Ano, je to individuální emoce.
My pociťujeme strach všichni najednou.
Takoví byli naši předci.
Drobní savci, kteří přežívali tak, že se ukrývali.
Ale zřejmě jste se přestali bát.
Proč myslíte?
Kontaktovali jste jinou planetu.
Zachoval by se tak plachý druh?
Ne druh, můj Pane.
Jedna žena.
Jedna nebojácná žena.
Existují další nebojácní lidé?
Čas od času se objeví.
A často k nim vzhlížíme.
Jsou inspirací pro ostatní.
Nedostatek strachu vede k vyhynutí.
Kdyby vaši předci následovali nebojácné jedince,
neexistovali byste.
Lidstvo se musí znovu naučit bát.
Tak ho to naučíme.
JIN CHENGOVÁ
ZVEME VÁS DO ČTVRTÉ ÚROVNĚ
DNES, 22:00, SHOREDITCH
Ukaž tu pozvánku.
Dr. Chengová, pane Rooney.
Blahopřeji.
Jste jediní v Británii, kteří se dostali tak daleko.
Váš výkon na nás udělal dojem.
Vaše pomoc s identifikací parametrů hry byla zásadní, pane Rooney.
Stejně jako vaše podpora.
Díky.
A vy, dr. Chengová,
jste zjistila, že domovský svět je součástí soustavy tří těles.
Zjistilo to i pár dalších hráčů, ale vy jste pochopila, co je důležité.
Ne planeta, ale její obyvatelé.
Soucítila jste s nimi.
Měla jste nejaktivnější cingulární kortex ze všech účastníků.
Heleďte, pokud jde o tohle...
Tohle rozhraní
je jediný svýho druhu.
To není příští generace. Tohle je pět generací napřed.
Tak kdo doopravdy jste?
Odpovědi na všechny otázky na vás čekají ve čtvrté úrovni.
Můžete klidně začít.
Čtvrtá úroveň.
Jsme v pustině.
Dr. Chengová.
Pane Rooney.
Dokázali jste to.
Měla jste pravdu.
Problém tří těles nemá řešení.
Žádný počítač nedokáže neomezeně předvídat chování tří těles.
Se třemi slunci na obloze skončí každá civilizace chaosem.
Nakonec přijde kataklyzma, z něhož se nevzpamatujeme.
Naše planeta bude roztržena na dvě půlky,
vtažena do některého slunce,
nebo navždy uvržena do vesmíru.
A když víte, že je planeta odsouzena k záhubě,
jaké je řešení?
Utéct.
Najít si nový domov.
Správně.
Můžeme přežít jedině někde jinde.
Jakmile jsme obdrželi pozvánku do vašeho světa,
znali jsme cíl naší cesty.
Vybudovali jsme mezihvězdnou flotilu čítající 1 000 lodí.
Jsou poslední nadějí civilizace č. 9 478.
A už jsou na cestě.
Většina nás musí zůstat,
ale to nevadí.
Přežije-li jeden, přežijeme všichni.
Přivítáte nás, ne?
Bez vaší pomoci to nezvládneme.
Těšíme se na vás.
Já tomu nerozumím. Chcete nám říct, že jsou skuteční?
Říkáme jim San Tchi.
První člověk, který je kontaktoval, byl z Číny.
A „San Tchi žen“ znamená v čínštině „lidé tří těles“.
A tihle San Tchi žen
jsou na cestě sem?
Z nestabilní hvězdné soustavy tří těles.
Čtyři světelné roky daleko. Každou chvíli se přibližují.
Vytvořili tu technologii, aby se podělili o svůj příběh.
A vypadají jako my?
Provedli jsme pár úprav.
Pro vaše dobro.
Takže nám chcete říct, že tuhle hru vytvořili mimozemšťani?
Sám jsi přece říkal, že ta technologie je 100 let napřed.
Jo, jasně. Super umělá inteligence.
Ta samurajka a roztomilá holka.
Ale neblázni.
A co ty urychlovače a blikající hvězdy?
Ale Jin. Je to podfuk.
Tohle by mohlo být jediné vysvětlení.
Prosté vysvětlení bývá to nejlepší. Occamova břitva?
Já ti dám Occamovu břitvu.
Ten cvok chce vytáhnout prachy z boháče,
kterej miluje videohry.
Nepotřebujeme vaše peníze. Máme svoje.
Jestli tu nechcete být, můžete jít.
Fajn. To je od vás milý. Pojď, Jin.
Počkej, Rooney.
Copak nechceš vědět víc?
Ale prosím tě, to jsou hovadiny. Mluví tu o mimozemšťanech.
Měli bychom zůstat.
Tak jo. Víš co?
Až přijdeš k rozumu, najdeš mě v hospodě.
Ne, Rooney.
Jacku.
Jacku!
Pořádáme shromáždění pro vás a šampiony čtvrté úrovně z celého světa.
Na přivítanou v naší organizaci.
8. LISTOPADU 19:00
Doufám, že přijdete.
Určitě chápete, jak se San Tchi cítí.
I vy jste ztratila domov, že ano?
Povodeň v Chu-peji.
Než jste odjela na Nový Zéland.
Jak to víte?
Co si pamatujete?
Moc ne. Byla jsem malá.
Vzpomínám si, jak náš dům uprostřed noci smetla voda.
Jak mě rodiče popadli a hodili na plovoucí kus dveřních futer.
A jak rodiče stáhl proud pod hladinu.
To je všechno. Tehdy jsem je viděla naposled.
Přežívají ve vás.
Když přežijete vy,
přežijí i oni.
Všichni jsme někdy byli ztracení.
Vítejte.
Buďme soudruhy.
WADE CHENGOVÁ JE DOMA. CO ROONEY?
PRÁVĚ DORAZIL DOMŮ.
ČEKÁM, AŽ PŮJDE SPÁT.
Do prdele.
Zasranej Vodafone.
Komu chceš zavolat?
Varuju tě.
Všude jsou kamery.
Jo.
Říkalas, že můžu jít.
Mohls.
A dost. Vypadni z mýho...
Nech mě!
Stačilo, abys pokračoval ve hře.
Překlad titulků: Michal Herman