DEN EUROPÆISKE ORGANISATION FOR HØJENERGIFYSIK (CERN)
SCHWEIZ
CERN har haft en svær måned med en række annullerede projekter.
Dr. Schmidt lod især til at tage det tungt.
Mindst 30 forskere er døde de sidste par måneder.
32.
Ingen tegn på modstand eller indbrud.
Men det er da et sært selvmord, ikke?
Sådan døde Oppenheimers elskerinde. På knæ med hovedet i badekarret.
Nogle tror, hun blev myrdet.
Måske vidste hun bare, hvor skidt det ville gå verden.
Se, hvad han har gemt af vejen.
Hej, min egen.
Dig har jeg hørt meget om.
- På knæ med hovedet i badekarret? - Det sagde ham fra CERN.
- Hvordan gør man? - Først tager man en masse piller.
Det er hårdt at være teoretisk fysiker.
- Eller praktisk fysiker. - Eller kosmolog, ikke?
Var en af dem ikke det?
- En af hvem? - Forskerne, der begik selvmord.
Bare det ikke smitter.
Er tallene, du så, vendt tilbage?
Nej, de forsvandt.
Ligesom min karriere.
Vodka og tranebær. Jeg solgte over en halv million i sidste kvartal.
- Hvor er toilettet? - Der er frit valg. Det ovenpå er japansk.
- Helt uden knapper. - Tak.
Okay, er der andet I har lyst til?
- Har du flere Cheddar Twirlies? - Swirlies.
Cheddar Swirlies. Vil du se hele sortimentet i garagen?
Kom.
Hvad siger de?
Sikkert intet.
De siger helt sikkert noget. Læste du ikke dyreadfærd hos Rick Boyum?
Nej, jeg var kun til ren og hård videnskab.
- Det er jeg stadig. - Trist for dig. Boyum var fantastisk.
Undskyld til Vera.
Han sagde, at fuglesang altid skyldtes en af to ting.
Enten "mig" eller "mage". Eller var det "min" eller "mage"?
Det har jeg glemt, men der var helt sikkert mager.
Og nu er du måske en studerendes Rick Boyum.
Bare med fysik, som jo er langt bedre.
Jeg holder faktisk op.
Hvad?
Hvorfor det?
Måske handler livet om mere end at vide alt.
Næppe.
Hvad med at observere fugle?
Jeg nyder at se på dem.
Behøver man vide, hvad de laver, for at nyde at se dem gøre det?
Jeg gør!
Skal vi ikke se på fugle? Vi kunne tage til Patagonien.
Et fedt sted i hvert fald. Jack kunne betale for det hele.
Hvad synes du? Vi kunne skride fra England
og udforske fuglenes adfærd.
En skønne dag, ja.
Jeg skal stadig udrette ting her.
Hold da kæft.
Jack dog.
Hvad sker der?
Du er ubuden.
- Jack. - ...hver sin smag.
Hvad fanden er det?
- Væk med fedtfingrene. - Jeg fik nær hugget hovedet af.
Prøvede du spillet?
- Jeg landede midt i middelalderen. - Ungrenæssance og ikke...
Jeg var der med alle sanser.
- Jeg kunne se en borg, mærke vinden... - Man kan lugte folk.
- Henrik 8. lugter fælt. - Det er værre, når folk hydrerer.
- Og man bliver træt af nøgne mennesker. - Spiller du?
- Dr. Ye gav mig Veras. - Spillede Vera, før hun begik selvmord?
Og nu spiller du?
Det eneste, der vækker selvmordstrang,
er en irriterende unge, der trygler om at blive frelst.
- Vi skal redde hende! - Nej, vi skal finde Solens bevægelser.
- Hun er med i alle spillene. - Hvad fanden fejler I?
Vi har ikke den slags teknologi.
- Hvor kom den fra? - Pas lige på.
Den hacker jeres hjerne.
Du vil ikke have en Alexa i huset, men spiller med den der?
- Du må ikke tage den på. - Det gør jeg heller ikke.
Så kapper sværddamen knolden af dig. De ubudne må ikke spille.
Hvem indbød dig?
Det ved jeg ikke.
Den lå der bare, da jeg kom hjem en aften.
Brød nogen ind og lagde den til dig?
Så tænkte du: "Fint nok, den tager jeg da på"?
Jeg har de bedste sikkerhedssystemer.
Jeg har tjekket alle kameraer. Ingen kom eller gik.
Er det ikke alarmerende?
At det er slettet ligesom hende, der sagde, universet ville blinke?
Det kan ikke sammenlignes med uforklarlige, kosmiske fænomener.
Men det kan det jo.
Stjernerne, Auggies nedtælling, computerspillet...
Alt er virtual reality og ikke til at skelne fra den ægte virkelighed.
Okay, hvis du er så genial, hvem står så bag?
- Det er ikke mit speciale. - Saul.
Tænk nu lige lidt over det.
Er det en neural grænseflade, styrer den alle sanseindtryk og -udtryk.
Alt, hjernen opfatter, og alt, hjernen sender ud.
Kan den styre noget så avanceret,
var Vera ikke sig selv.
Hun var ikke, som jeg kendte hende. Måske manipulerede masken hende?
- Jeg ville ikke røre den. - Jeg begår altså ikke selvmord.
Jeg gør heller ikke. Mit liv er ret fedt.
Lov mig, I ikke spiller mere.
Lov det.
Okay, fint.
Vi stopper.
Sværddamen sagde, videnskaben kunne redde den næste civilisation.
Så vi må forudsige den næste stabile tid, og hvor længe den varer.
Hold kæft! Hvor meget har du spillet?
Din meganørd. Har du egen tavle derhjemme?
Det er mit arbejde! Du har snacks derhjemme.
Man kan ikke spise en tavle, når man stener.
Koncentrer dig nu.
Godt. Her er min spilleliste,
og hvordan jeg tabte hver gang. Frøs, frøs, brændte, kvalt.
- Ja. - Frøs og så videre.
Var jeg selv bedre, ville jeg sige, du var pisseringe.
Tegnene her svarer til Solens bevægelser i diagrammet.
- Der er intet mønster. - Præcis! Hvad, hvis der intet mønster er?
Jeg har en radikal idé.
Men det kræver lidt hjælp fra...
- Francis Bacon. - Nemlig.
- Okay, følg op på det ligesom på uni. - Okay.
Andet niveau.
Ha!
- Flot. Francis Bacon. - Ja, nu er vi to spillere.
- Det er England, så du er i min version. - Jeg har boet i England i 12 år.
Måske fandt spillet noget, vi har til fælles.
Det kan jeg ikke lide, det kan.
Bare det ikke tjekkede min søgehistorik.
Ser vi en pige prutte på en lagkage, tjekkede det.
Kopernikus!
Sir Francis.
- Er I her for at redde verden? - Det håber jeg.
Så må I skynde jer. Paven beslutter sig snart.
- Paven? - Fint, tak. Vi smutter.
Undskyld de sidste par gange. Eller alle gangene faktisk.
Jeg kan huske dem alle.
Kan du?
Ja, hver gang jeg døde.
Tiden er knap.
Ja, kom nu.
- Tak. - Denne gang redder du mig, ikke?
Hvordan vinder vi så?
- Hvad er din radikale idé? - Det ødelægger jo det sjove.
I kommer for sent.
Jeg ville erklære min beslutning.
Undskyld, Deres...
Hvad siger man?
Hellige Fader. Pave Gregor.
Hellige... Ja.
- Undskyld. Francis Bacon. - Og Kopernikus.
Kan I redegøre for Solens bevægelser, lytter jeg til jer nu.
Men Aristoteles' og Galileos forslag var ganske overbevisende.
Hellige Fader.
Jeg har foretaget mange målinger af Solens apparente størrelse og lysmængde.
Der er intet korrelat.
Og jeg har bemærket, at Solens afstand til vores planet
øges inden for en kort tidshorisont.
Endelig har jeg observeret mere end et himmellegeme,
som er for klart til at være en planet, bevæge sig i forhold til stjernerne.
Den eneste forklaring på observationerne er,
at vores planet indgår i et trelegemesystem.
Hold da kæft, det er jo svaret.
Kredser vores planet om en af solene i stabilt kredsløb,
er det en stabil tid.
Men trækker en af de andre sole vores planet væk,
bevæger vi os i alle tre soles gravitationsfelter.
Og det er en kaotisk tid.
Pis og papir.
Hellige Fader, De ville jo vælge vores tese.
Stille!
Jeg har hørt rigeligt.
Brænd hende.
Nej. Nej, hør her.
- Hvad? - Hun har ret og beviser.
Vent. Det var det korrekte svar!
Kætter, jeg dømmer dig til døden!
- Hun har ret! - Tag det som en mand!
Det er den eneste fornuftige teori.
- Surt, Kopernikus. - Hun har ret! Hun regnede det ud.
Slip hende!
Nej!
Kopernikus!
Tre sole på himlen! Verdens undergang!
Verdens undergang!
Kopernikus!
Frels mig!
Kopernikus!
Kom så, Jin. Kom!
Vent!
Hvorfor døde vi ikke?
Fordi vi havde ret.
Civilisation 152 gik under på en dag med tre sole.
Men i denne civilisation har I fastslået stjernesystemets grundlæggende struktur.
I er nået til spillets tredje niveau.
Kan du lide computerspil, Clarence?
Jeg spillede tit som barn.
Romance of the Three Kingdoms, Jet Set Willy på ZX Spectrum,
- Strip Poker på Commodore... - Hvad siger du til det her spil?
Jeg lytter jo til Cheng og Rooney, og det lyder ret anstrengende.
Målinger, ligninger, diagrammer og observationer om,
hvordan solene kredser om en opdigtet planet.
Mere end en sol?
Ja. Og de skal frelse en eller anden unge.
Eller Cheng prøver at frelse hende, men det lykkes aldrig.
Det er det eneste, rigtige spilleragtige.
Og hvad siger ingeniørerne?
De kan ikke få den til at virke, men de fandt nogle spændende komponenter.
Den har iris-scanner, iltmåler og hjernebølgesensor.
Den indsamler et væld af biometriske data.
Så mens man spiller, er man brikken for en anden.
Et rekrutteringsværktøj. De leder efter de kløgtigste og klogeste.
Ja, men hvad skal de bruge dem til?
For fanden da.
Hej.
- Var du ikke ude med vennerne? - Klokken er tre om natten.
Undskyld, skat, jeg
spillede med Jack, ikke?
Ja. Han loggede af.
Hold da op, hvor her roder.
Jeg ville rydde op, før du kom...
Du mister kursen, når du ikke arbejder.
Der er intet at lave lige nu, så jeg holder lidt ferie.
Det her er ingen ferie.
Skal jeg udskyde middagen?
Hvad? Nej.
Hvorfor?
Du har tøvet med at møde mine forældre i ugevis.
Det har jeg da ikke.
Jeg glæder mig!
- Gør du? - Ja.
De vil kunne lide dig. Bare vær dig selv, ikke?
Men skru lidt ned for det videnskabelige?
Højere dimensioner findes, men som tredimensionale opfatter vi dem ikke.
På afstand er brødet en flad cirkel, ikke?
Men tættere på kan man se tykkelsen som en ekstra dimension.
Fantastisk, ikke? Hvad skjuler den ekstra dimension?
Flere flade cirkler og mange flere lag gemt i andre lag.
Hver bid indeholder et univers.
Det er selvfølgelig teoretisk.
Men teoretisk set har jeg spist et univers.
Det smagte dejligt, mrs. Varma.
En dygtig fysiker. Dine forældre må være stolte af dig.
Jeg synes, det er en fascinerende idé.
Fortæl os mere.
Det vil hun sikkert ikke. Du vil heller ikke tale om butikken hele dagen.
Hvad med Kargil-krigen?
- Nu kommer det. - Så fortæl.
Ingen middag uden Kargil-krigen.
Da du var lille, tjente jeg i den indiske hær.
Jeg var kaptajn for en deling i Himalayabjergene.
Dér er luften meget tynd,
og mine soldater var ved at omkomme af hypoxi.
Fjenden havde en lejr 100 meter borte,
men det var nærmest lodret op ad klipperne.
Jeg havde intet andet valg end at klatre op ad isen.
Da jeg nåede derop, spillede jeg død.
Jeg var faktisk også døden nær.
Jeg var nær frosset ihjel, før de pakistanske soldater kom frem.
Så smed jeg min håndgranat.
De døde alle sammen.
Så jeg tog ilttanke og forsyninger fra deres lejr med tilbage til mine mænd.
Sådan overlevede vi.
Wow.
Ja. Med den beskedne sejr vendte vinden,
og min far blev tildelt en Param Vir Chakra.
Indiens højeste militære æresbevisning.
Tja...
Man kan ikke spise medaljer, vel?
Briterne er ligeglade med, hvad man udrettede i Indien.
Jin modtager den højeste civile æresbevisning.
For at overleve en middag med os.
Skål for Jin.
- For Jin. - For Jin.
Nå, der har vi ham.
Halløj, min ven.
Hvordan gik det? Fik de skrabet alt ud?
I behøvede ikke komme. De udskriver mig, når dellerne er ude af kroppen.
Dilaudid?
Det er fedt.
Nej...
Men gik det godt?
Ja, fremragende.
Vi sludrede, mens de opererede.
"Vi"?
Ja, mig og kræften.
- Nå. Er det en metafor? - Nej, vi talte sammen.
Det viser sig, at kræft ikke er ondsindet, ikke?
Den leder bare efter et sted at bo ligesom alle os andre, ikke?
Sammen med sine børn.
Det er fair nok, selvom jeg sagde, jeg ikke var med på,
at den bruger min krop til det.
Den kan ikke bare flytte ind.
Så vi lavede en aftale.
Den kan bo i et hjørne af min bugspytkirtel,
men resten af kroppen er min.
- Jeg synes stadig, Jin skal vide det. - Hun ved det.
Hun ved det på en måde.
Og derfor skal du redde hende fra ham.
- Hvem? Raj? - Han smiler altid, ikke?
Han er så venlig.
Han er døden.
Han er kaos.
Du har en sjov hat på.
Har jeg? Tænk, at du så den.
Hvor er din?
Jeg handler instinktivt.
Det har altid fungeret for mig.
Undtagen i ægteskabet.
Du har ry for at være stringent.
Og jeg tror, videnskaben holder.
Den er solid, ja.
Du kunne have udrettet så meget med nanofibrene.
Vandfiltrering, vævsteknologi, CO2-opsamling...
Jeg tror på teknologien!
Så forstår du vel, jeg er perpleks over,
at du har lukket festen.
Midlertidigt, ja. Jeg vil kontrollere alt det tekniske.
Dr. Salazar, hvad er det, jeg overser?
Vi er så tæt på at være først på markedet med unik nanofiberteknologi.
Men du slår bremserne i.
Hvorfor?
Vores forskere er de bedste på området.
Bortset fra at chefen
åbenbart har fået et nervesammenbrud.
Men da du førte os så langt,
kan vi let starte projektet igen,
hvis du selv fortsat nægter.
Intet af det virker uden mig.
Så opfør dig som en videnskabschef.
Tænk på de hundredvis af ansatte, de milliarder, nanofibrene ville gavne.
Jeg vil ikke være primitiv,
men husk på, at vi sponserer din opholdstilladelse.
Dit arbejdsvisum er ikke gyldigt, hvis du ikke arbejder.
Sådan spiller klaveret sgu ikke.
Stop.
Stop!
Tag telefonen. Tag den nu!
Hej.
Hej, nedtællingen kom tilbage.
Hvad?
Det startede, da jeg aktiverede reaktionskammeret.
Jeg kunne se tallene, men jeg ved ikke hvorfor.
- Men du lukkede projektet. - Ja, jeg lukkede lortet.
- Hvorfor startede du det igen? - Fordi jeg ville vide, om det var ægte.
Det er det! Vi har jo set det.
Vi finder ud af det her.
Jeg ved vist, hvorfor forskerne begår selvmord. Jeg forstår det godt.
- Det må du ikke sige. - Jeg gør ikke noget. Jeg er bare...
- Kan du ikke komme? - Jo, selvfølgelig.
Er du på laboratoriet?
Hvor er du?
Derhjemme. Jeg er hjemme.
Hvor skal du hen?
Er du sammen med nogen?
- Jeg er på vej hen til dig. Nu! - Du er sammen med nogen.
Auggie, jeg er på vej hen til dig. Jeg skynder mig, og vi...
Aflys, hvis du har travlt.
- Er du ikke sammen med Raj? - Jeg sagde, din kæreste slog op.
- Jeg har ingen kæreste. - Nemlig.
Hvor er masken?
Tredje niveau.
Hvor skal vi forestille at være?
Vi er vist i Shangdu.
Også kaldet...
Xanadu. Hvor Khubilai Khan lod et prægtigt lystslot rejse.
Okay, vi ved, det er et trelegemesystem.
Vi kan ikke forudsige tre legemers bevægelser længe ad gangen.
- Et klassisk trelegemeproblem. - Og de har som bekendt ingen løsning.
Medmindre du strikkede en sammen på vej over.
Se.
Der er hun.
Hej.
Vi må ikke tale med nogen.
Javel.
Fordi du er i hæren.
Denne gang frelser vi dig.
Ligesom alle de andre gange?
Kom!
- Kom. Spillet er den vej. - Vent.
Chancerne rinder ud, Kopernikus.
Snart går verden vitterlig under.
Store Khan, lad mig præsentere Kopernikus og sir Francis Bacon.
Helt ærligt.
Vi skulle fremlægge vores løsning, Store Khan.
Ja, det hele står klar.
Men har de nye et andet forslag?
Har vi?
Store Khan, vi anser problemet for at være umuligt.
Så glem det.
Se nu i stedet sir Isaac Newton og professor Turing.
Måske kan I lære noget til næste gang.
Jeg har udviklet den såkaldte differentialregning
til at forudsige solenes bevægelser.
Beregningerne udføres med min store menneskelige kugleramme.
Hvor mange soldater er der?
30 millioner.
Ingen af dem er matematikere, men derfor kan de jo godt holde et flag.
Ettaller og nuller.
En computer af mennesker.
Lad os starte beregningerne.
- Hvornår starter næste kaotiske tid? - Så gerne, Store Khan.
Kør softwaren for kredsløbsberegningerne,
Trelegeme 1.0.
Hold da fest!
- Det ser ud, som om de har løst det. - Vent nu.
Til paladset!
Hvad siger kuglerammen?
En kaotisk tid starter om tre dage.
Den vil vare otte måneder efterfulgt af 10.000 års stabil tid.
Soldater! Dehydrer!
Otte måneder og tre dage!
Godt, otte måneder og tre dage.
Så er tiden stabil igen.
Hvor længe er der gået?
Nøjagtigt otte måneder og tre dage.
Store Khan, computeren har bevist sit værd.
Vi vandt.
- Det kan ikke passe. - Nej.
- Løste de det? - Ikke ifølge moderne fysik.
- De tre legemer mangler startparametre. - Knyt sylten. Vores computer virker.
- Jeres beregninger holder ikke. - Stille!
Vagter.
Kog dem.
- Nej. Vent. - Av! Stop nu.
- Slip! - Det er forkert.
Lad mig nu forklare.
- De virker ikke. - Slip!
- Beregningerne virker ikke! - Pis!
Fuck!
For satan!
De vil slå os ihjel! Jeg er færdig med det lortespil!
Koncentrer dig! Det er bare dine tanker. Vi er okay!
Store Khan, stop hende.
Hun gør det, men det er vores spil.
Se, Store Khan!
På rad og række.
En syzygie.
Og hvad så? De dækker bare hinanden.
Planeten er ikke varmere end før.
Hvad sker der med min hær?
Planeten påvirkes af alle tre soles gravitationsfelter.
Nej!
Fupmagere! I er begge to slyngler!
Hjælp! Kopernikus!
- Nej! - Frels mig.
- Frels mig! - Nej!
Jeg har dig!
Nej!
Vi skal ikke løse trelegemeproblemet.
Vores mål er at redde folket.
Greven sagde, overlevelse betyder alt. Spillets formål er, at de overlever.
Hvordan fanden gør vi det? Her kan intet overleve.
Civilisation 184 blev destrueret
af gravitationskraften fra tre soles syzygie.
Men her i civilisationen har I gættet jeres sande rolle i spillet.
I går videre til fjerde niveau.
Kom ind.
Mr. Evans.
- Felix. - Vi har to nye kandidater til region seks.
Kvinden, Kopernikus, holder meget af den unge Ledsager.
Det overrasker mig ikke.
Lad os få dem tjekket forud for mødet i London.
Javel.
Det må Almagten undskylde.
Nuvel.
Hvor kom jeg til?
Nå ja.
"Hans og Grete".
Du sagde, at drengen, Hans, var bange, men det var pigen ikke.
Ikke lige nu, nej.
Hvorfor er den ene bange, når den anden ikke er?
- Oplever folk frygt på individuelt niveau? - Ja, det er en individuel følelse.
For os er frygt en fælles følelse.
Sådan var vores forfædre.
Små pattedyr, der overlevede ved at gemme sig.
Men I er ikke bange mere.
Hvorfor siger du det?
I kontaktede en anden planet.
Ville en sky race gøre det?
Ikke en race, nej.
En kvinde.
En eneste, frygtløs kvinde.
Er der andre frygtløse mennesker?
De dukker op af og til.
Vi ser ofte op til dem. De er inspiration for andre.
Uden frygt lurer udryddelsen.
Havde jeres forfædre lyttet til de frygtløse,
var I udslettet.
Mennesket skal lære at frygte igen.
Og det skal vi lære dem.
INDBYDELSE TIL FJERDE NIVEAU KL. 22.00, THE SUNSET LOUNGE
Vis mig indbydelsen.
Dr. Cheng, mr. Rooney.
Tillykke.
I er de eneste to briter, der er nået så vidt.
Vi er imponerede over jeres arbejde.
Mr. Rooney, din hjælp med at identificere spillets parametre var afgørende.
- Ligesom din støtte af din partner. - Tak.
Og dr. Cheng...
Du indså, at planeten indgik i et trelegemesystem.
Det klarede andre spillere også, men du forstod det vigtigste.
Det er ikke planeten, men folk.
Du følte for dem.
ACC-aktiviteten i din hjerne var den højeste, vi har registreret.
Lad mig lige sige noget.
Den her grænseflade er helt ulig nogen anden.
Det er ikke "næste generation", men mange generationer forud.
Så hvem er du?
I kan finde svarene på jeres spørgsmål på fjerde niveau.
Når I er klar.
Fjerde niveau.
Det er en ødemark.
Dr. Cheng.
Mr. Rooney.
I klarede det.
I havde ret.
Et trelegemeproblem har ingen løsning.
Ingen computer kan forudsige tre legemers adfærd i det uendelige.
Tre sole på himlen bringer kaos til alle civilisationer.
Det ender altid med en katastrofe, som ingen overlever.
Vores planet bliver flænset,
trukket ind i en af solene eller slynget ud i universet til evig tid.
Når I ved, planeten er dødsdømt,
hvad er da løsningen?
At flygte.
At finde et nyt hjem.
Korrekt.
Vi kan kun overleve et andet sted.
Da vi modtog indbydelsen til jeres verden, havde vi vores destination.
Vi byggede en interstellar flåde på 1.000 rumskibe.
De er civilisation 9478's sidste håb.
Og de er på vej.
De fleste af os må blive her.
Men det er okay.
"Overlever en af os, overlever vi alle."
I tager godt imod os, ikke?
Vi kan ikke overleve uden jeres hjælp.
Vi glæder os til at møde jer.
Det forstår jeg ikke. Siger du, at de er ægte?
Vi kalder dem San-Ti.
Den første, der fik kontakt med dem, var fra Kina.
San ti ren betyder
-"trelegemefolket". -"trelegemefolket" på kinesisk.
Og er trelegemefolket på vej hertil?
De kommer fra et ustabilt trelegemesystem.
Fire lysår herfra. De nærmer sig hele tiden.
De skabte teknologien for at dele deres historie.
Ser de sådan ud? Ligner de os?
Vi pyntede lidt på det.
For jeres skyld.
Prøver du at sige, at spillet er lavet af rumvæsner?
Du sagde selv, at det tekniske er 100 år forud for vores tid.
Ja, helt sikkert. Fantastisk AI.
Både sværddamen og ungen, ikke? Men helt ærligt...
Og partikelaccelaratorerne, de blinkende stjerner?
Jin, det er alt sammen fup.
Det her kan være den eneste forklaring.
Den simpleste forklaring? Ockhams ragekniv, du ved?
Glem bare Ockhams ragekniv.
Tossen prøver at barbere penge af en rig mand, der elsker computerspil.
Nej, vi har vores egne penge.
Det står dig frit for at gå din vej.
Det er pænt af dig. Kom, Jin.
Vent. Vil du ikke vide mere?
Hold nu op. Det er skidelangt ude. Hun taler om rumvæsner!
Lad os nu blive.
Godt, så hør her.
Det gør du. Find mig på pubben, når du kommer til fornuft.
Nej, Rooney. Jack!
Jack!
Vi holder topmøde for dig og de andre i verden, der nåede fjerde niveau,
for at byde jer velkommen.
Jeg håber, du kommer.
Du forstår nok, hvordan San-Ti føler.
Du mistede også dit hjem, ikke?
Oversvømmelsen i Hubei.
Før du flyttede til New Zealand.
Hvordan ved du det?
Hvor meget kan du huske?
Kun lidt. Jeg var lille.
Jeg kan huske, mit hjem blev skyllet bort af vandet midt om natten.
Mine forældre tog mig og smed mig op på brættet fra en dørkarm.
Strømmen trak mine forældre ned under vandet.
Det er alt. Jeg så dem aldrig igen.
De levede videre i dig.
Overlever du...
...overlever de.
Vi har alle været fortabt.
Velkommen.
Lad os være venner.
WADE CHENG ER HJEMME. ROONEY?
HAN ER LIGE KOMMET. JEG VENTER PÅ, HAN GÅR I SENG.
For fanden da.
Op i røven med Vodafone.
Hvem vil du ringe til?
Jeg advarer dig.
Der er kameraer i alle lokaler.
Ja, der er.
- Jeg måtte jo gerne gå? - Ja.
Fint, så skrid fra...
Slip mig!
Du skulle bare spille videre.
Tekster af: Helle Kaiser-Nielsen