ORGANIZAȚIA EUROPEANĂ PENTRU CERCETĂRI NUCLEARE (CERN)
ELVEȚIA
A fost o lună dificilă pentru CERN. Șase proiecte suspendate.
Dr. Schmidt părea foarte necăjit.
Sunt 30 de savanți morți în ultimele două luni.
Sunt 32.
Nu sunt semne de luptă sau intrare forțată,
dar e o sinucidere cam bizară, nu?
Amanta lui Oppenheimer a murit în același mod.
În genunchi, cu capul în cadă.
Unii cred că a fost ucisă.
Poate că știa ce necaz avea să se abată asupra lumii.
Uite ce ținea încuiat!
Bună, scumpo!
Am auzit multe despre tine.
PROBLEMA CELOR 3 CORPURI
În genunchi, cu capul în cadă?
Așa a zis amicul meu.
Cum îți iese?
Iei multe pastile întâi.
- Nu e ideal să fii în domeniul teoretic. - Sau aplicat.
Sau în cosmologie. Nu?
- Nu era și un cosmolog? - Printre cine?
Cercetătorii care s-au sinucis.
Sper că nu e contagios.
A revenit numărătoarea pe care o vedeai?
Nu, a dispărut.
Odată cu cariera mea.
Votcă cu merișoare. Am vândut juma' de milion trimestrul trecut.
Unde e toaleta?
Alege, dar am o toaletă japoneză sus!
Fără atingere.
Mersi!
Bun! Ce vă mai aduc?
Mai ai „Twirlies” cu cheddar?
Swirlies.
Swirlies cu cheddar.
Vreți să vă arăt toate sortimentele, în garaj?
Super!
Ce spun?
Probabil nimic.
În niciun caz nu e nimic!
N-ai studiat animalele cu Rick Boyum?
Fii serios! Îmi păsa doar de științele exacte!
La fel și acum.
Tu pierzi.
Boyum mi-a fost cel mai bun profesor.
Scuze, Vera!
Spunea că ciripitul se reduce la unul din două lucruri.
Vrea hrană sau împerechere.
Sau era vorba de teritoriu și împerechere.
Nu-mi amintesc, dar sigur era împerechere.
Pentru un alt puști, tu ești Rick Boyum.
Dar la fizică, ceea ce e mult mai tare, sincer.
De fapt, renunț la predat.
Poftim?
De ce?
Viața nu înseamnă doar să știi totul.
N-aș prea crede.
Ce zici de observarea păsărilor?
Îmi face plăcere.
Chiar trebuie să știi ce fac ele, ca să le observi cu plăcere?
Eu, da.
Să mergem cu toții!
În Patagonia sau altundeva.
Undeva frumos.
Jack poate plăti pentru tot.
Ce spui? Putem să ne cărăm din Anglia.
Să explorăm calea păsărilor.
Cândva.
Mai am ceva de făcut aici.
Vai de mine!
Jack!
Ce se întâmplă?
Nu ai fost invitată.
- Jack! - ...câteva arome.
Ce naiba e asta?
Lași urme pe ea!
O femeie mi-a tăiat capul.
Ai jucat?
Eram în Evul Mediu, naibii!
Anglia Tudorilor nu e...
Simțurile îmi spuneau că eram acolo.
Vedeam castelul, simțeam vântul...
Mirosul oamenilor. Nu-l mirosi pe Henric al VIII-lea!
Nu se compară cu rehidratarea.
- A ajuns să mă plictisească nuditatea. - Jucați asta?
Dr. Ye mi l-a dat pe al Verei.
Vera îl juca înainte să se sinucidă?
Acum îl jucați voi?
Te-ar face să te sinucizi
doar mucoasa aia care vrea să fie salvată mereu.
- Asta și trebuie. - Trebuie să afli cum se mișcă soarele.
- E în fiecare joc. - Ce naiba v-a apucat?
Nu avem tehnologia asta.
De unde a apărut?
Încet!
Îți accesează creierul.
N-o vreți pe Alexa în casă, dar vă jucați cu aia?
N-o pune pe cap!
Nu mi-o pun.
Femeia îți va tăia capul.
- Nu se joacă fără invitație. - Cine te-a invitat?
Nu știu.
Am venit acasă într-o seară și era aici.
Cineva ți-a spart casa și l-a lăsat aici?
Și ți-ai zis: „Ar trebui să mi-o pun pe cap.”
Am securitate de ultimă generație.
M-am uitat pe camere. Nu pare să fi intrat nimeni.
Nu ți se pare alarmant?
Ștearsă filmarea, ca femeia care mi-a zis că Universul îmi va face cu ochiul?
N-o compara cu un fenomen inexplicabil! Nu-i același lucru.
Cam este.
Stelele, numărătoarea lui Auggie, jocul acesta...
Sunt realități virtuale comparabile cu realitatea.
Bine, geniule! Atunci, mâna cui e?
- Nu e domeniul meu. - Saul!
Vrei să-ți dai interesul măcar puțin?
Dacă are interfață neurală, controlează toate intrările și ieșirile senzoriale.
Tot ce intră în creier și tot ce iese.
Dacă poate prelua controlul la acel nivel,
Vera nu era în apele ei.
Nu era omul pe care îl știam.
E posibil... ca drăcia asta s-o fi manipulat-o în vreun fel?
Eu n-aș atinge-o.
N-o să mă sinucid.
Eu sigur n-o voi face. Am o viață mișto.
Promiteți-mi că nu mai jucați!
Vă rog!
Bine, fie!
Ne oprim.
Femeia cu sabia ne-a spus să salvăm civilizația prin știință, nu?
Trebuie să prezicem următoarea eră stabilă
și cât va dura.
Isuse! Cât timp ai jucat?
Mai scutește-mă, tocilaro! Ai o tablă în casă?
Da, asta e munca mea. Tu ai gustări, nu?
Nu mănânci o tablă când ești fumat. N-ar trebui.
Concentrează-te!
Bun! Astea sunt jocurile mele
și cum am pierdut.
Au înghețat, au ars, s-au sufocat...
- Da. - Iar înghețat.
Aș spune că joci prost, dar nici eu nu m-am descurcat.
Exponenții corespund cu mișcările soarelui pe grafic.
Nu văd vreun tipar.
Asta e! Dacă nu există un tipar?
Am o idee radicală.
Dar am nevoie de ajutorul lui...
Francis Bacon.
Fac cum spui tu, ca la facultate.
Bine.
Nivelul doi.
Super! Francis Bacon!
Da, un mod cu doi jucători.
Iar în Anglia. Deci ești în jocul meu?
Am locuit în Anglia 12 ani, frate.
Poate că jocul a găsit ceva comun.
Nu-mi place că știe asta.
Sper că nu mi-a verificat căutările.
Dacă vedem o fată bășindu-se pe un tort, știm.
Copernic!
Sir Francis!
Salvați lumea acum?
Sperăm că da.
Grăbiți-vă!
Papa va lua hotărârea.
- Papa? - Bine, mersi! Să mergem!
Îmi pare rău pentru ultima oară. Și pentru dățile anterioare.
Mi le amintesc pe toate.
Pe toate?
De fiecare dată când am murit.
Mai bine te grăbești.
Da, haide!
- Mersi! - Mă vei salva de data asta, nu?
Cum o să câștigăm?
Vrei să-mi împărtășești ideea radicală?
Unde mai e distracția?
Ați întârziat.
Urma să-mi pronunț hotărârea.
Îmi pare rău...
Cum să vă spun?
Sanctitatea Voastră. Papa Grigore.
Sanctitatea... Așa.
Scuze. Eu sunt Francis Bacon.
Eu sunt Copernic.
Dacă aveți o propunere pentru explicarea mersului Soarelui,
vă ascult.
Dar vă avertizez
că propunerea lui Aristotel și a lui Galileo e convingătoare.
Sanctitatea Voastră,
am făcut zeci de măsurători ale mărimii și luminozității aparente ale Soarelui.
Nu se corelează.
Și am observat că poziția Soarelui față de planetă
se mărește într-un timp scurt.
Și am observat mai multe corpuri cerești,
prea luminoase ca să fie planete, mișcându-se pe planul stelelor.
Singura explicație pentru aceste observații
este că planeta face parte dintr-un sistem stelar cu trei corpuri.
Să-mi bag, ăsta e răspunsul!
Dacă planeta noastră se învârte în jurul unui Soare pe o orbită stabilă,
este o eră stabilă.
Însă, dacă un alt Soare ne atrage planeta,
hoinărim prin câmpurile gravitaționale ale celor trei sori.
Asta e o eră haotică.
Ce vrăjeală!
Urma să alegeți propunerea noastră.
Liniște!
Am auzit destul.
Ardeți-o!
Nu, ascultați! Are dreptate. Are dovezi.
Stați! V-am dat răspunsul corect!
Te condamn la moarte, eretico!
- Are dreptate! - Acceptă situația!
E singura teorie logică!
- Suge-o, Copernic! - Știți că și-a dat seama!
Dați-i drumul!
Nu!
Copernic!
Trei sori pe cer!
E sfârșitul lumii!
Copernic!
Salvează-mă!
Te rog, Copernic!
Haide, Jin! Vino!
Stai!
Noi de ce nu suntem morți?
Fiindcă am avut dreptate.
Civilizația 152 a fost distrusă de o zi tri-solară.
Dar, în această civilizație, ați dezvăluit
structura de bază a sistemului stelar.
Jocul intră în al treilea nivel.
Îți plac jocurile video, Clarence?
Le-am jucat în copilărie.
Romance of the Three Kingdoms, Jet Set Willy pe ZX Spectrum,
Strip Poker pe Commodore...
Unde se situează ăsta?
Ascultându-i pe Cheng și Rooney,
par multe teme de făcut.
Măsurători, ecuații, grafice, observații
mișcarea sorilor în jurul unei planete fictive.
Sori? La plural?
Da. Și trebuie să încerce să salveze un copil,
Cheng încearcă, dar eșuează mereu.
Asta e singura parte care îmi sună a joc.
Cei de la Inginerie ce spun?
N-au reușit s-o facă să meargă, dar au identificat componente interesante.
Are scaner retinian,
oximetru și senzor pentru unde cerebrale,
colectând o grămadă de date biometrice.
Cât timp joci, în capătul celălalt cineva se joacă cu tine.
E un instrument de recrutare. Îi vor pe cei mai inteligenți.
Da, dar care e scopul recrutării?
Fir-ar să fie!
Bună!
Credeam că ești cu amicii tăi.
E trei dimineața.
Scuze, iubitule,
jucam ceva cu Jack.
Da, știu, s-a deconectat.
E dezastru aici, știu.
Voiam să fac ordine înainte să ajungi...
Îți pierzi capul când nu lucrezi.
Nu e nimic de făcut la serviciu, așa că mi-am luat concediu.
Ăsta nu e concediu.
Să amân cina?
Poftim? Nu.
De ce?
Ți-e groază să faci cunoștință cu ai mei.
Nu-i adevărat.
Abia aștept!
- Da? - Da.
O să te adore.
Doar fii tu însăți, da?
Și poate las-o mai moale cu știința?
Există dimensiuni superioare, dar nu le putem percepe.
De exemplu, de la distanță, pâinea e doar o sferă plată, nu?
Dar, de la apropiere, se vede că are grosime, o altă dimensiune.
Uimitor, nu?
Și ce se ascunde în dimensiune?
Alte sfere plate,
multe straturi peste straturi,
un întreg univers într-o îmbucătură.
Dar asta e doar teoretic.
Teoretic, tocmai am mâncat un univers.
Și e delicioasă, dnă Varma.
O fiziciană de top.
Părinții tăi trebuie să fie mândri.
Mie mi se pare fascinantă ideea.
Mai spune-ne!
Nu e nevoie s-o obosim.
Tu nu vorbește despre magazin mereu.
Am povești din război.
- Începe! - Da, spune-ne!
Nu e masă, până nu e și război.
Când erai bebeluș, eram în armata indiană.
Eram căpitanul unui pluton din Himalaya,
iar aerul e foarte rarefiat acolo,
soldații mei erau pe cale să moară de hipoxie.
Era o tabără inamică la 100 de metri,
dar era aproape pe un versant abrupt.
N-am avut de ales. A trebuit să mă cațăr pe gheață.
Când am ajuns în vârf, am făcut-o pe mortul.
Nu doar atât, eram aproape mort.
Dar am zăcut acolo, înghețând încet, până au ieșit toți soldații pakistanezi,
iar atunci mi-am aruncat grenada.
I-am ucis pe toți.
Și le-am luat oxigenul și proviziile din tabără pentru oamenii mei.
Și am supraviețuit toți.
Da, acea mică victorie a înclinat balanța întregului conflict,
iar tata a dobândit Param Vir Chakra.
E cea mai mare onoare militară în India.
Păi...
medaliile nu se mănâncă, nu?
Britanicilor nu le pasă ce ai făcut în India.
Jin primește cea mai mare onoare civilă.
Supraviețuiește mesei cu noi.
- Pentru Jin! - Pentru Jin!
Ia uite-l!
Omul nostru.
Cum a mers? Au răzuit tot?
Nu era nevoie să veniți. Mă externează mâine, după ce trece efectul „marfinei”.
Morfinei?
Marfinei.
Nu...
Dar a mers bine, nu?
Da, a fost minunat.
Noi am discutat sub anestezie.
Noi?
Da, eu și cancerul.
Am înțeles. E o metaforă, cumva?
Nu, am discutat.
Aparent, cancerul nu e malefic din fire, știți?
Doar își caută un cămin,
ca noi toți, presupun,
pentru copiii săi.
Mi se pare corect, dar i-am spus: „Mie nu-mi convine,
folosesc acest trup momentan. Nu vă puteți muta aici.”
În fine, am făcut un târg.
Poate să stea într-un colț în pancreasul meu,
iar eu păstrez restul.
Tot trebuia să-i spui lui Jin.
Știe.
Știe, într-un fel.
De aceea trebuie s-o salvezi de el.
De cine? De Raj?
Zâmbește mereu, nu?
E mereu prietenos.
E moartea.
E haos.
Ai o pălărie caraghioasă.
Da? Nu credeam c-o să observi.
A ta unde e?
Mă bazez pe instinct.
Nu m-a dus pe căi greșite,
în afară de căsătorie.
Ai reputația că ești riguroasă
și partea științifică e solidă.
Chiar este.
Ideile tale pentru utilizarea nanofibrei...
Filtrarea apei, ingineria țesuturilor, captarea carbonului...
Încă cred în astea.
Atunci înțelegi de ce sunt consternat
că ai oprit ceaiul dansant.
E temporar, am nevoie de timp ca să verific iar proiectarea.
Sincer, dr. Salazar, ce-mi scapă?
Urmează să fim primii pe piață
cu o tehnologie unică de nanofibră,
iar tu pui frână.
De ce?
Avem cei mai buni cercetători care lucrează în domeniu.
În afară de cercetătorul-șef,
care pare să aibă o cădere nervoasă.
Din fericire, dacă ne-ai adus în acest punct,
putem relua proiectul foarte ușor,
dacă insiști să refuzi.
Nimic nu merge fără mine.
Atunci, poartă-te ca un șef, pentru Dumnezeu!
Gândește-te la sutele de angajați, la miliardele de beneficiari!
Nu vreau să fiu dur,
dar nu uita că noi îți sponsorizăm viza!
Nu poți rămâne în țară cu viză de lucru dacă nu lucrezi.
Nu așa merge treaba!
Oprește-te!
Răspunde la telefon, răspunde, naibii!
Bună! A revenit numărătoarea.
Poftim?
Am activat camera de reacție și a revenit. Vedeam numerele și nu știu de ce.
De ce ai făcut-o? L-ai oprit.
Normal că l-am oprit!
Atunci, de ce l-ai repornit?
Voiam să știu dacă e real.
E real. Le-am văzut amândoi.
Vom găsi o soluție.
Cred că știu de ce se sinucid cercetătorii. Înțeleg.
Nu vorbi așa!
Nu fac nimic, doar...
poți să treci pe la mine?
Da, sigur.
Ești la laborator?
Unde ești?
Sunt... acasă.
Unde te duci?
Ești cu cineva?
Vin acum spre tine. Ajung imediat.
Ești cu cineva.
Auggie, vin la tine, ajung cât de repede pot și...
Ocupat? Anulează!
Parcă erai cu Raj.
I-am zis că ai fost părăsit de iubită.
- Dar n-am iubită. - Nu mai spune!
Unde ți-e casca?
Nivelul trei.
Unde ar trebui să fim?
Cred că suntem în Shangdu.
Cunoscut drept...
Xanadu. Unde Kublai Han și-a clădit domul poftelor.
Știm că suntem într-un sistem de trei stele.
Știm că nu putem prezice mișcările a trei corpuri în spațiu.
Problema cu trei corpuri.
Și nu există nicio soluție pentru ea.
Dacă nu ai găsit una în metrou.
Privește!
Uite-o!
Bună!
Nu putem vorbi cu nimeni.
Am uitat.
Ești în armată.
Te vom salva de data asta.
Ca în celelalte dăți?
Vino!
- Hai, jocul e pe aici! - Stai!
Nu mai ai multe șanse, Copernic.
În curând, lumea chiar se va sfârși.
Mărite Han, vi-i prezint
pe Copernic și pe sir Francis Bacon!
Fii serios!
Urma să ne demonstrăm soluția, mărite Han!
Da, e totul rânduit.
Dar nou-veniții au o altă propunere?
Avem?
Mărite Han, considerăm că problema este imposibilă.
Lăsați, atunci! Îi puteți observa pe sir Isaac Newton și pe prof. Turing.
Poate că veți învăța ceva.
Am conceput o știință numită „calcul” pentru a prezice mișcarea sorilor.
Iar calculele sunt realizate de marele meu Abac uman.
Câți soldați sunt?
Treizeci de milioane.
Niciunul nu e matematician,
dar toți știu cum să țină un steag, într-un fel sau altul.
Unu și zero.
Aveți un computer uman.
Să ne apucăm de calcule!
Când e următoarea eră haotică?
Imediat, mărite Han!
Porniți software-ul de calcul al orbitei solare
Trei Corpuri 1.0!
Isuse!
Se pare că au un câștigător.
Așteaptă!
La palat!
Ce spune Abacul uman?
Era haotică va începe în trei zile.
Va dura opt luni,
urmate de o eră stabilă de 10.000 de ani.
Soldați! Deshidratați-vă!
Opt luni și trei zile!
Bine, opt luni și trei zile.
O eră stabilă din nou.
Cât timp a trecut?
Fix opt luni și trei zile.
Mărite Han, computerul nostru și-a dovedit valoarea.
Am câștigat.
Nu se poate!
- Au rezolvat? - Conform fizicii moderne, nu.
Au nevoie de parametrii inițiali.
Taci naibii, instigatoareo! Computerul merge.
Calculele nu trec testul.
Liniște! Gărzi!
Fierbeți-i!
Nu! Așteptați!
- Așteptați! - Stați!
- Lasă-mă! - Nu e bine!
N-am avut șansa să explic.
- Nu merge. - Cară-te!
- Calculele nu merg! - Futu-i!
Să-mi bag!
Încearcă să ne omoare!
M-am săturat de jocul ăsta!
Concentrează-te!
E în mintea ta! Suntem OK!
Mărite Han, opriți-o!
Ea e de vină. Dar e jocul nostru.
Uitați, mărite Han!
Sunt aliniați.
E sizigie.
Și ce? Se eclipsează reciproc.
Planeta nu e mai fierbinte.
Ce s-a întâmplat cu armata mea?
Planeta e sub forța gravitațională a celor trei sori simultan.
Nu!
Șarlatanilor! Amândoi sunteți!
Ajutor! Copernic!
- Nu! - Salvează-mă!
Salvează-mă!
Te-am prins!
Nu!
Nu e vorba despre rezolvarea problemei. Scopul nostru e să salvăm lumea.
Contele a spus că supraviețuirea primează.
Ăsta e obiectivul jocului, să-i ajutăm să supraviețuiască.
Cum naiba? Nimic nu poate supraviețui aici.
Civilizația 184 a fost distrusă
de atracțiile gravitaționale ale unei sizigii tri-solare.
Dar, la acest nivel, ați stabilit corect adevăratul scop al jocului.
Ați avansat la nivelul patru.
Intră!
Domnule Evans!
Felix!
Domnule, avem doi candidați pentru Regiunea Șase.
Femeia, Copernic, s-a atașat de tânăra Discipolă.
Nu mă surprinde.
Să-i aprobăm pentru summitul de la Londra!
Da, domnule!
Iertare, Stăpâne!
Ia să vedem!
Unde rămăsesem?
Așa!
Povestea lui Hänsel și Gretel.
Ai spus că băiatul, Hänsel, se temea, dar fata, nu.
Pe moment, nu.
De ce unul se teme, iar celălalt, nu?
Indivizii trăiesc frica pe cont propriu?
Este o emoție individuală, da.
Pentru noi, frica este o emoție comună.
Strămoșii noștri erau așa.
Mamifere mici care au supraviețuit ascunzându-se.
Se pare că ați încetat să vă temeți.
De ce spuneți asta?
Ați contactat o altă planetă.
E purtarea unei specii timide?
Nu o specie. Nu, Stăpâne.
O femeie.
O singură femeie neînfricată.
Mai sunt și alți oameni neînfricați?
Mai apar din când în când.
Adesea, îi privim ca pe un model de urmat.
Lipsa fricii duce la dispariție.
Dacă strămoșii voștri i-ar fi urmat pe neînfricați,
nu ați exista.
Omenirea trebuie să învețe iar frica.
Atunci, îi vom învăța.
VĂ ÎNVITĂM LA NIVELUL PATRU ORA 22:00 LA SUNSET LOUNGE, SHOREDITCH
Arată-mi invitația!
Dr. Cheng, domnule Rooney!
Felicitări!
Sunteți singurii din Anglia care au ajuns până aici.
Suntem impresionați de munca voastră.
Dle Rooney, ați fost indispensabil în identificarea parametrilor jocului.
Și pentru partenera de joc.
Mersi!
Iar dv., dnă dr. Cheng,
ați descoperit că planeta era într-un sistem de trei corpuri.
Și alți jucători au reușit asta, dar dvs. ați înțeles ce conta cu adevărat.
Nu planeta, ci locuitorii săi.
Le-ați simțit suferința.
Ați avut cea mai intensă activitate în cortexul cingular.
Ascultă! Că tot veni vorba...
Interfața asta nu seamănă cu nimic cunoscut.
Nu e de nouă generație. E mult prea avansată.
Cine ești, de fapt?
Răspunsurile la toate întrebările vă așteaptă la nivelul patru.
Când sunteți gata.
Nivelul patru.
E deșert.
Dnă dr. Cheng!
Domnule Rooney!
Ați reușit.
Ați avut dreptate.
Problema celor trei corpuri n-are soluție.
Niciun computer nu le poate prezice comportamentul la infinit.
Cu trei sori pe cer, fiecare civilizație sfârșește în haos.
Va avea loc un cataclism din care nu ne putem reveni.
Planeta va fi ruptă în două,
atrasă spre unul dintre sori
sau expulzată în spațiu pe veci.
Când știi că planeta va pieri,
care este soluția?
Fuga.
Un nou cămin.
Corect.
Singura șansă de supraviețuire este în altă parte.
Când am primit invitația pe planeta voastră,
ne-am știut destinația.
Am construit o flotă interstelară de 1.000 de nave.
Sunt ultima speranță a Civilizației 9478.
Și sunt pe drum.
Mulți trebuie să rămânem în urmă.
Dar e în regulă.
Dacă unul supraviețuiește, toți supraviețuim.
Ne veți primi, nu-i așa?
Fără voi, nu vom supraviețui.
Abia așteptăm să vă întâlnim!
Nu înțeleg. Încerci să ne spui că sunt reali?
I-am numit San-Ti.
Primul om care a luat legătura cu ei era din China.
- San ti ren, adică în chineză... - „ Oamenii celor trei corpuri.”
Acești San-Ti ren.
Sunt pe drum spre noi?
Vin dintr-un sistem instabil de trei corpuri stelare.
De la patru ani-lumină. Se apropie cu fiecare clipă.
Au creat această tehnologie ca să-și spună povestea.
Și așa arată? Ca noi?
Am făcut câteva schimbări. Pentru binele vostru.
Vrei să spui că jocul a fost conceput de extratereștri?
Chiar tu ai zis că tehnologia e cu 100 de ani mai avansată.
Nu, așa e! Sigur, da! IA e uimitoare.
Femeia cu sabia și puștoaica simpatică.
Dar zău așa!
Și acceleratoarele, stelele licăritoare?
Jin, e o escrocherie!
Ar putea fi singura explicație pentru tot.
Cea mai simplă explicație? Briciul lui Occam?
Uite Briciul lui Occam!
Nebuna asta vrea să stoarcă bani de la un bogat pasionat de jocuri.
Nu ne trebuie bani.
Avem și noi.
Dacă vreți, sunteți liber să plecați.
Bine. Frumos din partea ta! Hai, Jin!
Stai, Rooney! Nu vrei să afli mai multe?
Fii serioasă! E o țicneală! Vorbește despre extratereștri.
Ar trebui să rămânem.
Bine, cum vrei. Uite cum facem!
Fă ce vrei! Mă găsești la bar, când îți revii.
Nu, Rooney! Jack!
Jack!
Vom avea un summit
pentru tine și ceilalți campioni din restul lumii,
ca să vă primim în organizație.
Sper că vei veni.
51o 48' N 1o 01' V 8 NOIEMBRIE ORA 19:00
Trebuie să înțelegi ce simt San-Ti.
Și tu ai fost strămutată, nu?
Inundația din Hubei.
Înainte să te muți în Noua Zeelandă.
De unde știi?
Ce îți amintești?
Nu mare lucru. Eram mică.
Țin minte că mi-a fost luată casa de ape în toiul nopții.
Părinții mei m-au azvârlit pe o bucată de ușă.
Și au fost înghițiți de viitură.
Asta e tot. Atunci i-am văzut ultima oară.
Ei trăiesc prin tine.
Dacă tu supraviețuiești,
ei au supraviețuit.
Toți am fost pierduți, într-un fel.
Bun-venit!
Hai să fim tovarăși!
WADE CHENG E ACASĂ. ROONEY?
ACUM A AJUNS ACASĂ.
AȘTEPT SĂ SE CULCE.
Drăcia naibii!
Al dracu' Vodafone!
Pe cine vrei să contactezi?
Ai grijă!
Am camere peste tot.
Așa este.
Ai spus că pot pleca.
Ai plecat.
Ajunge! Dă-te din...
Lasă-mă!
Trebuia doar să joci în continuare.
Subtitrarea: Ramona Coman