‫- לונדון, 1982 -‬
‫ד"ר יה.‬
‫מר אוונס.‬
‫אני חייב לומר שהופתעתי לשמוע ממך.‬
‫אני שמחה שאתה זוכר אותי.‬
‫ברור שאני זוכר אותך. קשה לשכוח אותך.‬
‫אני כאן רק לשבוע.‬
‫הגעתי לכנס.‬
‫אסטרופיזיקה.‬
‫אז הצלחת לרדת מההר, הא?‬
‫אני יודע על אבא שלך.‬
‫חיפשתי קצת.‬
‫גם אני יודעת על אבא שלך.‬
‫אתה מנהל את חברת הנפט שלו עכשיו.‬
‫ומאו מת,‬ ‫ואני פרופסור באוניברסיטת צ'ינגהואה.‬
‫דברים השתנו.‬
‫שום דבר לא השתנה מבחינתי.‬
‫אני אותו אדם שפגשת בשאאנשי.‬
‫יכולתי לבלות את שארית חיי בצריף ההוא‬
‫בניסיון להציל תת-מין‬ ‫של הסנונית הצפון-מערבית החומה,‬
‫או שאני יכול להשתמש‬ ‫במשאבים הזמינים לי כדי לעשות יותר.‬
‫על מנת להילחם בכוח,‬
‫לפעמים צריך לאמץ את הכוח לחיקך.‬
‫אני מסכימה.‬
‫ואיך בדיוק אתה נלחם בכוח?‬
‫למה כתבת לי?‬
‫"בטבע, דבר לא קיים לבדו."‬
‫לא ידעתי עם מי עוד לדבר.‬
‫על מה תרצי לדבר?‬
‫על ההר ההוא...‬
‫עשיתי משהו.‬
‫- בעיית שלושת הגופים -‬
‫היי. שחררו אותי לפני שעה,‬
‫אז סמס לי אם אתה לא יכול להגיע, אבל...‬
‫אני מוכן לצאת מפה ברגע שתהיה מוכן.‬
‫היי.‬
‫חשבתי שאתה באוקספורד.‬
‫כן...‬
‫הייתי.‬
‫טוב, ברוך שובך.‬
‫ג'ק היה אמור לאסוף אותי לפני שעה,‬
‫אבל המנוול אפילו לא עונה לטלפון.‬
‫אתה בסדר?‬
‫למה אתה כאן?‬
‫עצור את זה.‬
‫הייתי צריכה לעצור אותו.‬
‫היי, זאת לא אשמתך.‬
‫זאת בטוח אותה אישה, נכון?‬ ‫זאת שהדליקה את הסיגריה שלי.‬
‫אולי היא מחקה את עצמה מהצילומים, כמו אז.‬
‫אולי זאת היא, אולי מישהו שהיא עובדת איתו.‬ ‫-תמצאו אותה!‬
‫זה מה שאתם עושים, לא?‬
‫יש 18 מצלמות אבטחה‬ ‫בתוך הבית של חבר שלך ומסביבו.‬
‫היא לא נראית באף אחת מהן.‬
‫מוזר, לא?‬
‫ורה יה גייסה חמישה גאוני מחמד לאוקספורד,‬
‫ועכשיו ורה ואחד מהגאונים שלה מתים.‬
‫הזמנה. עם שלושה מעגלים עליה.‬
‫איך לעזאזל אתה יודע על זה?‬
‫זה משנה?‬
‫נכון שזה מעניין?‬
‫הם רוצים שתפסיקי לעבוד, ושאת תעבדי בשבילם.‬
‫בשבוע הבא, פגישה כדי לקבל אותך לארגון.‬
‫אני הולכת איתה.‬
‫לא, את לא.‬ ‫-כן, אני כן.‬
‫לא, את לא.‬
‫לא הוזמנת.‬
‫יש לך ברירה, ד"ר צ'נג.‬
‫את יכולה לחזור הביתה, להתאבל על חבר שלך,‬ ‫להתחרט כל חייך שלא נהגת אחרת בליל מותו,‬
‫או שתעזרי לנו לתפוס את הזבלים שרצחו אותו.‬
‫לא.‬
‫שתי את הוודקה.‬
‫אני מעדיפה אותם.‬ ‫-לא, שתי את הוודקה.‬
‫שתי אותה באמת.‬
‫את יודעת, באמת שניסיתי.‬
‫הוא פשוט לא הסכים לשתוק.‬
‫הוא היה חייב לריב איתה,‬
‫ואז ניסיתי להסתכל עליו, והוא לא שתק.‬
‫זה בסדר, ג'ין.‬ ‫מי אי פעם הצליח לגרום לג'ק לשתוק?‬
‫אני חושבת שהם אמיתיים.‬
‫מי?‬
‫הסאן-טי. אני חושבת שהם אמיתיים, ושהם באים.‬
‫אני יודעת שזה נשמע מטורף...‬ ‫-זה לא מטורף.‬
‫זה הדבר ההגיוני היחיד.‬
‫אין לנו את הטכנולוגיה בשביל מה שהם עושים.‬
‫לאף אחד אין.‬
‫אז אם אף אחד לא יכול לעשות את זה‬ ‫וזה עדיין קורה, זה...‬
‫אני לא יודעת איך להילחם בחייזרים.‬ ‫-גם אני לא, אבל נחשי מה?‬
‫האנשים שעובדים אצלם הם לא חייזרים.‬
‫ואני נלחמת באנשים כל חיי.‬
‫גם את.‬
‫עוד חדשות טובות.‬
‫מצאנו אותו.‬
‫מכלית נפט פנמקס.‬
‫לא העבירה נפט כבר 40 שנה.‬
‫יכולים לחיות שם 1,000 איש.‬
‫יש לי את הקואורדינטות.‬ ‫הים התיכון, 320 ק"מ צפונית לאלכסנדריה.‬
‫שנעשה מהלך?‬
‫לא.‬
‫נחכה.‬
‫- יום הדין -‬
‫שלום.‬
‫מר אוונס.‬
‫גבריאל, בונז'ור.‬
‫גברת שיאנג סיפרה לנו על הסאן-טי.‬
‫כן?‬
‫אני אחיה מספיק זמן‬ ‫כדי לפגוש את ישותנו העליונה?‬
‫אם ישותנו העליונה‬ ‫תרצה שנהיה כאן כשהם יגיעו,‬
‫אז הם ידאגו שזה יהיה אפשרי.‬
‫הם יכולים לחולל ניסים.‬
‫ואם לא...‬
‫טוב, אז זה יהיה לטובה, לא?‬
‫כן.‬
‫חמודה. בסדר.‬
‫אדוני, רשימת המוזמנים הסופית‬ ‫לוועידת הפסגה מחר בלונדון.‬
‫מה קרה לרוני?‬
‫זה לא הסתדר.‬
‫אני מבין.‬
‫אדוני,‬
‫כדאי שנתגבר את האבטחה?‬ ‫-איזו אבטחה נספק שישותנו העליונה לא תוכל?‬
‫כן.‬
‫הוד גדולתך?‬
‫כן.‬
‫חברים חדשים מצטרפים אלינו דרך המשחק.‬
‫לוועידת הפסגה בלונדון מחר...‬
‫הם יודעים על ועידת הפסגה.‬
‫"הם"?‬
‫האויבים שלך.‬
‫הם יודעים איפה אתה.‬
‫הם צופים בך ברגעים אלה.‬
‫אל תפחד.‬
‫לא יקרה לך שום דבר.‬
‫לאף אחד מכם.‬
‫אנחנו נגן עליכם.‬
‫ככה יותר טוב. נחמד לראות אותך מחייך.‬
‫למען השם.‬
‫תזכיר לי, מה המטרה במשחק הזה?‬
‫לנצח.‬ ‫-יש הרבה דם.‬
‫כן, הבוס שבר לי את הצלעות וגנב לי את הלב.‬
‫הוא גונב הלבבות.‬
‫נחמד מאוד.‬
‫איך הולך חיפוש העבודה?‬
‫יש לי עבודה.‬
‫מה?‬ ‫-אני יזם.‬
‫זאת לא עבודה, זאת מילה שלמדת לבטא.‬
‫כן, אתה חושב שאני לוזר, אבל חכה ותראה.‬
‫אני לא חושב שאתה לוזר.‬
‫רק שאתה עצלן.‬ ‫-טוב, אתה קרעת את התחת בעבודה,‬
‫ותראה מה יצא לך מזה.‬
‫"כל מה שהאור נוגע בו הוא הממלכה שלנו."‬
‫העניין בעבודה שלי הוא לא להתעשר,‬
‫אלא להגן על אנשים.‬
‫זה מצחיק אותך, הא?‬
‫סליחה, אבא.‬ ‫אני פשוט לא חושב ששוטרים הם גיבורים.‬
‫טוב, אני לא שוטר.‬
‫כן, אתה פונקציונר‬ ‫שעובד בשביל ממשלה לא מתפקדת.‬
‫מי אמר לך את זה?‬
‫זאת מחשבה מקורית, אבא.‬
‫אני יודע ששוטרים לא מעודדים כאלה.‬
‫אלי אמר את זה.‬
‫אלי דביל.‬
‫אתה אומר את זה כבר שנתיים,‬ ‫והוא עדיין חבר שלי, אז מה זה אומר לך?‬
‫שיש לך טעם נוראי בגברים?‬
‫כנראה שאני דומה לאימא שלי.‬
‫כשארוויח את המיליונים שלי‬ ‫ואקנה לך דירה יפה,‬
‫אגיד, "אתה עדיין חושב שאני לוזר?"‬
‫קודם כדאי שתהרוג את גונב הלבבות.‬
‫כמעט הצלחתי הפעם.‬
‫היי.‬
‫מה אתה חושב?‬
‫כן, זה אמור להיות בסדר.‬
‫אימא שלו אמרה שהארון יהיה סגור.‬
‫אתה...‬
‫חושב שיש משהו שכדאי שניפטר ממנו‬ ‫לפני שהמשפחה שלו תגיע הנה?‬
‫כמו מה?‬
‫לא יודע, צעצועי מין, כדורים שמחים,‬
‫פורנו וינטאג'.‬
‫זאת אומרת, אנחנו מדברים על ג'ק רוני.‬
‫אני לא חושב.‬
‫אתה רואה?‬
‫אמרתי לך.‬
‫מה אתה חושב? אלה אזיקים?‬
‫חרוזים אנאליים?‬
‫אני עובדת עם נתונים,‬ ‫משוואות, היפותזות ומודלים.‬
‫אני לא עושה... את זה.‬
‫אני לא מרגלת, או מה שלא תהיו.‬
‫אנחנו יודעים לאן את הולכת.‬ ‫אנחנו נהיה קרובים, נצפה ונקשיב.‬
‫נוודא שאת בטוחה.‬
‫הדבר הכי טוב שאת יכולה לעשות הוא‬ ‫להימנע לחלוטין משיחות. אל תדברי. תקשיבי.‬
‫את שם בשביל המידע, לא בשביל עימות.‬
‫ככל שתישארי יותר זמן, נלמד יותר.‬
‫תיכנסי, תאספי את המודיעין, ותעזבי.‬
‫אף אחד לא יחשוד.‬
‫אה, תביאי תיק.‬
‫בגדים, משחת שיניים. מספיק לכמה לילות.‬
‫למה?‬ ‫-לכל מקרה.‬
‫מקרה שמה?‬
‫למקרה שלא תוכלי לחזור הביתה.‬
‫למה שלא אוכל לחזור הביתה?‬
‫הם יודעים איפה את גרה, ד"ר צ'נג.‬
‫כשאתה אומר "הם",‬
‫על מי אתה באמת מדבר?‬
‫אתה חושב שהם בקשר עם חייזרים?‬
‫לא צריך להאמין בסנטה קלאוס‬ ‫כדי להאמין שאנשים נותנים מתנות בחג המולד.‬
‫אתה מאמין בסנטה קלאוס?‬
‫הו, הו, הו.‬
‫הלו?‬
‫אל תיקחי איתך את הטלפון כשאת מגיעה למקום.‬
‫עדיין תוכלו לאתר אותי?‬
‫אני מקווה שאת צוחקת.‬
‫רמזור ירוק.‬
‫"והיא הסתכלה על הזאב הגדול והרע ואמרה,‬
‫"סבתא, אילו עיניים גדולות יש לך."‬
‫אנחנו לא מבינים.‬
‫מה אתם לא מבינים?‬
‫הוא מתכוון לטרוף אותה.‬ ‫-כן.‬
‫היא לא רוצה להיטרף.‬
‫לא.‬
‫אז למה היא נשארת בבית‬ ‫כשהיא יודעת שהזאב מתכוון לטרוף אותה?‬
‫היא לא יודעת.‬
‫הזאב מעמיד פנים שהוא הסבתא.‬
‫אנחנו לא מבינים.‬
‫ובכן, הוא לבוש כמו הסבתא.‬
‫הוא לובש את הבגדים שלה,‬ ‫הוא נראה כמוה, הוא נשמע כמוה.‬
‫אבל הוא לא הסבתא.‬
‫הוא הזאב.‬
‫כן, אבל כיפה אדומה לא יודעת את זה.‬
‫הזאב תקשר איתה?‬
‫כן.‬
‫אם הוא רצה להשיג את מטרתו, לטרוף אותה,‬
‫למה הוא תקשר איתה?‬
‫אחרי שהוא תקשר איתה,‬ ‫והיא גילתה על כוונותיו,‬
‫למה היא לא ברחה?‬
‫כי היא לא גילתה על כוונותיו.‬
‫הוא הסתיר אותן ממנה.‬
‫אתם אף פעם לא מסתירים את כוונותיכם?‬
‫אנחנו לא מבינים.‬
‫טוב, לדוגמה, ה...‬
‫הטפילים האלה שעוקבים אחרינו,‬
‫הם מנסים להסתיר את הכוונות שלהם,‬
‫כי אחרת הם לא היו יכולים להגיע אלינו.‬
‫טפילים?‬
‫האויבים שלנו.‬
‫סוכני המודיעין שהזהרת אותי לגביהם.‬
‫טפילים הם חרקים או חיות הרסניות אחרות‬ ‫שתוקפות גידולים, אוכל ומשק חי.‬
‫האויבים שלכם אנושיים.‬
‫כן.‬
‫כן, את מבינה, מה שעשיתי שם...‬
‫השתמשתי במטאפורה.‬
‫תיארתי אותם כטפילים כי זה מה שהם.‬
‫מעצבנים, חסרי חשיבות, קלים להשמדה.‬
‫כמו חרקים שאפשר למעוך מתחת לנעל.‬
‫אתם אף פעם לא יכולים‬ ‫לומר משהו שאתם יודעים שאינו נכון?‬
‫אתם לא יכולים לשקר?‬
‫מה שידוע מתוקשר ברגע שמתרחשת תקשורת.‬
‫אז אתם מתקשרים דרך המחשבה?‬
‫ואנחנו עדיין כמו בעלי חיים בחווה,‬ ‫צווחים זה על זה.‬
‫אתה עושה את זה? אתה משקר?‬
‫ובכן, אני משתדל שלא, אבל...‬
‫כן.‬
‫כן, כולנו עושים זאת לפעמים,‬ ‫בדרך זו או אחרת.‬
‫והזאב, גם הוא משקר?‬
‫כן. כן, אני מניח שהוא משקר.‬
‫נשמח לדבר איתו.‬
‫מה?‬
‫הוא עדיין בבית של הסבתא?‬
‫איפה זה?‬
‫ביער.‬
‫איזה יער?‬
‫יש יערות רבים בעולם שלכם.‬
‫לא...‬
‫לא, זה לא אמיתי.‬
‫אנחנו לא מבינים.‬
‫ובכן, זה סיפור.‬
‫הזאב, הסבתא, ה... כיפה אדומה,‬
‫אף אחד מהם לא קיים.‬
‫אז הסיפור‬
‫הוא שקר על שקרן?‬
‫כן.‬
‫כן, אני מניח שכן.‬
‫נצטרך לשקול זאת.‬
‫הוד גדולתך?‬
‫אנחנו חושבים שאנחנו מבינים עכשיו.‬
‫זאת...‬
‫זאת הסיבה שאתם זקוקים לנו, הוד גדולתך.‬
‫נוכל לעזור לכם.‬
‫לעזור לכם להבין אותנו טוב יותר.‬
‫שקרן הוא מישהו שמילותיו כוזבות.‬
‫אי אפשר לבטוח בשקרן.‬
‫לא נוכל להתקיים לצד שקרנים.‬
‫הוד גדולתך...‬
‫הוד גדולתך?‬
‫אנחנו פוחדים ממך.‬
‫הוד גדולתך...‬
‫הוד גדולתך, אתם שם?‬
‫הוד גדולתך.‬
‫הוד גדולתך, אתם שם?‬
‫ברוכה הבאה, ד"ר צ'נג.‬
‫לאן בדיוק אנחנו נוסעים?‬
‫לוועידת הפסגה.‬
‫מה קורה בוועידת הפסגה?‬
‫אל תדאגי, ישותנו העליונה תדאג לכולנו.‬
‫"ישותנו העליונה"?‬
‫ג'ין.‬
‫אני שמחה שהגעת.‬
‫גם אני.‬
‫אני ממש מצטערת בקשר לחבר שלך.‬
‫לא חשבתי שתבואי.‬ ‫-אני מכיר את הקול הזה.‬
‫...פספסתי את הפגישה.‬ ‫-פגשתי אותה בבית הקברות.‬
‫זה נכון.‬ ‫-היא ידעה עלינו מהתחלה.‬
‫וזה מפתיע אותך?‬ ‫-אז מה גרם לך לבוא?‬
‫אני רוצה לדעת‬ ‫למה היקום עובד כמו שהוא עובד.‬
‫אני רוצה את התשובות הגדולות.‬
‫אם מישהו יודע את התשובות,‬ ‫זו ישותנו העליונה.‬
‫כן.‬
‫אני סומכת על ישותנו העליונה שתספק אותן.‬
‫זה מרגיש מוזר להגיד את זה בהתחלה.‬
‫זה גורם לכולנו להישמע כמו משוגעים דתיים.‬
‫רק שישותנו העליונה אמיתית.‬
‫לא היה אף אחד שהגן עלייך‬ ‫מאז השיטפון שלקח ממך את משפחתך.‬
‫עכשיו יש לך.‬
‫זאת המשפחה שלי מאז שהייתי ילדה קטנה.‬
‫כבוד להיות חלק מהמשפחה.‬
‫אני מכירה מישהו שישמח מאוד לשמוע את זה.‬
‫המייסד שלנו מגיע.‬
‫איך אוונס ירד מהספינה ההיא בלי שנראה אותו?‬
‫איך הבחורה הזאת‬ ‫מחקה את עצמה ממצלמות האבטחה?‬
‫כולם, אפשר...‬ ‫-שניכנס?‬
‫לא, בוא נקשיב. אולי הוא יודה במשהו.‬
‫נהדר לראות את כל הפרצופים שלכם,‬ ‫ותיקים וחדשים.‬
‫זה לילה מיוחד מאוד להיות פה עבור כולנו.‬
‫השמועות נכונות, אז אני אפנה את הבמה.‬
‫לכבוד הוא לי להזמין את מייסדת התנועה שלנו,‬
‫הסיבה שלנו לתקווה,‬
‫הגורמת לגאולה שלנו.‬
‫כולם, קבלו בבקשה את המייסדת שלנו...‬
‫ד"ר יה ונג'יה!‬
‫ברוכה הבאה. ידעתי שתבואי.‬
‫אין שום דבר‬ ‫שמקשר אותה למשהו מזה מאז הלוויה.‬
‫שום דבר שראינו או שמענו,‬
‫אבל הם שולטים על מה שאנחנו רואים ושומעים.‬
‫אז למה הם נותנים לנו לשמוע את זה?‬
‫תודה.‬
‫כשהייתי אישה צעירה,‬ ‫ראיתי את המדינה שלי נקרעת.‬
‫המשפחה שלי נהרסה.‬
‫נשלחתי לגיהינום.‬
‫ראיתי בני אדם שחותכים זה את זה לחתיכות,‬
‫מחסלים זה את זה בלי מחשבה,‬
‫והכול בשם הקדמה.‬
‫ומה השתנה?‬
‫אנחנו ממשיכים לחסל זה את זה‬ ‫ואת העולם שסביבנו.‬
‫אנחנו לא מסוגלים להציל את עצמנו.‬
‫אבל אנחנו לא לבד.‬
‫במרחק ארבע שנות אור,‬
‫הסאן-טי חוללו ניסים‬ ‫מעבר לדמיון הפרוע ביותר שלנו,‬
‫על אף הכאוס שמכה בעולמם.‬
‫ועכשיו הם באים‬ ‫כדי לחלוק איתנו את הידע שלהם,‬
‫כדי ללמד אותנו איך לשרוד ולשגשג.‬
‫הם נעים לכיווננו במהירויות עצומות,‬ ‫אבל ייקח להם מאות שנים להגיע.‬
‫ארבע מאות שנה.‬
‫ארבע מאות שנה?‬
‫החלל גדול.‬
‫...בהיסטוריה נופל לידינו,‬
‫ולידי ילדינו, ולאלה של ילדיהם אחריהם.‬
‫אנחנו חייבים להכין את העולם להגעתם,‬
‫ולהכין את צאצאינו כדי שיקבלו אותם.‬
‫אני חושב שכל האורחים שלנו הגיעו.‬ ‫-אני מודה לכם.‬
‫שותפי לתנועה הזאת, מייק אוונס, מודה לכם.‬
‫וישותנו העליונה, הסאן-טי, מודה לכם.‬
‫אנחנו ניתן להם את מתנת העולם שלנו,‬
‫כדי שהם יוכלו לעשות איתה‬ ‫את מה שאנחנו לא הצלחנו,‬
‫כדי שהם יוכלו לתקן את מה שאנחנו...‬
‫כולם, על הרצפה!‬
‫זוזו!‬
‫על הרצפה!‬
‫עצרו!‬
‫אל תתנגדו.‬
‫אם זה קורה,‬
‫זה רצון ישותנו העליונה.‬
‫בבקשה,‬
‫שבו.‬
‫ישותנו העליונה תגן עלינו מפני אויבינו.‬
‫קדימה, בואי נוציא אותך.‬
‫בואי!‬
‫את בסדר?‬
‫מה שלומך?‬
‫ניקח אותך למקום בטוח.‬ ‫גם את חברה שלך, אוגי.‬
‫רק עד שנשתלט על העניין.‬
‫היה לך מזל. אני צלף נוראי.‬
‫- אגדות -‬
‫- ויל היקר, יום הולדת שמח לטוב מכולנו!‬ ‫שהסיפורים שלנו יהיו שמחים יותר מאלה. -‬
‫- באהבה, ג'ין.‬ ‫10.6.15 -‬
‫הלו?‬
‫היי.‬
‫רציתי רק לבדוק מה שלומך.‬
‫כן, אני...‬
‫בסדר.‬
‫חשבתי שאחרי שהלוויה של ג'ק,‬ ‫אולי כולנו צריכים קצת הפסקה.‬
‫שכרתי קוטג' קטן על החוף‬
‫במזרח אסקס.‬
‫אז אני לא יודע אם בא לך לבהות בתעלה, אבל...‬
‫זה נשמע נחמד.‬
‫אני אזמין את סול ואוגי.‬
‫ואת ראג', כמובן.‬
‫אולי עדיף שנהיה שם רק אנחנו.‬
‫הוא חזר לבסיס בכל מקרה.‬
‫אוגי תוכל להכין לנו‬ ‫את הפאלומות המפורסמות שלה.‬
‫נוכל לשתות אותן על החוף.‬
‫אומרים שרואים משם את צרפת ביום בהיר.‬
‫את נוסעת לאנשהו?‬
‫כן.‬
‫לאן?‬
‫אני לא ממש יודעת.‬
‫למקום בטוח.‬
‫מה קורה?‬
‫כלום, אני בסדר. אני מבטיחה.‬
‫ג'ין, איפה את? אני אבוא לקחת אותך.‬
‫אני צריכה לספר לך משהו.‬
‫משהו פאקינג מטורף, אבל אמיתי.‬
‫ג'ין, מה קורה?‬
‫פשוט תקשיב, אוקיי?‬
‫זה בקשר לכולנו. בקשר אליך, אליי ואל ג'ק.‬
‫כולנו.‬
‫זה התחיל מזמן.‬
‫לפני שנולדנו.‬
‫- צפון האוקיינוס האטלנטי, 1984 -‬
‫מה את חושבת?‬
‫זה כמו לראות חבר ותיק.‬
‫פנו את מנחת המסוקים.‬
‫מסוק נוחת.‬
‫פנו את מנחת המסוקים באופן מיידי.‬
‫טוב, בזהירות.‬
‫כן. הנה, אדוני.‬
‫בזהירות.‬
‫זה יהיה שונה הפעם.‬
‫בסיס מחקר משלנו.‬
‫למה כאן?‬
‫אין גבולות, אין פוליטיקה.‬
‫אין הפרעה.‬
‫מרכז הממסר שלנו.‬
‫לקח לי שמונה שנים לקבל תגובה בפעם הקודמת.‬
‫אולי נצטרך לחכות.‬
‫הם ניסו להגיע אלייך כל הזמן הזה.‬
‫מה?‬
‫מאז שהם קיבלו את המסר שלך.‬
‫עזבת את הבסיס לפני שהם הספיקו לענות שוב.‬
‫את מאוד חשובה להם.‬
‫הם סקרנים ללמוד עוד עלינו,‬
‫והם רוצים ללמד אותנו על עצמם.‬
‫זה היה ממש מזמן.‬
‫לפעמים תהיתי אם זה היה אמיתי.‬
‫זה אמיתי.‬
‫הם בדרך.‬
‫הבאת לנו תקווה.‬
‫אנחנו יודעים על הספינה.‬
‫מה יש על "יום הדין"?‬
‫למה היא חשובה כל כך?‬
‫אם תהיה מגושם כמו שהיית בפגישה שלנו,‬ ‫לעולם לא תגלה.‬
‫את אצלנו, לא?‬
‫ולמה, לדעתך?‬
‫אני אצלכם כי הם נתנו לכם.‬
‫ובכן, אם לשפוט לפי מספר הקורבנות בצד שלכם,‬
‫לא הייתי אומר שנתתם לנו לעשות משהו.‬
‫לא אנחנו נתנו לכם.‬
‫הם נתנו לכם.‬
‫אין לך מושג למה הם מסוגלים.‬
‫אתה חושב שיש לך,‬
‫אבל אין לך.‬
‫הם בדרך.‬
‫ואין שום דבר שתוכלו לעשות כדי לעצור אותם.‬
‫וכשהם יגיעו...‬
‫תהיו מאוד אסירי תודה.‬
‫תרגום כתוביות: גלעד קשר‬