M'han dit on trobar-te.
Hi ha cap problema?
És el teu primer comandament?
De què es tracta?
Rectifico: és el teu primer comandament.
El millor de la classe al Royal Naval College
dels últims deu anys.
Segons diuen, ets la reina del ball.
Si em vol reclutar per a l'MI5...
No treballo per a l'MI5. Què me'n dius?
- De què, senyor? - D'això.
El destructor més ràpid dins l'aigua, sistema de defensa aèria i de radar.
No vull la nota de premsa, sinó la teva opinió.
Opino que no és el meu superior, senyor.
I que no he de respondre les seves preguntes, senyor.
Pregunta't per què coi he vingut fins a Govan a buscar-te.
¿Per què, si soc l'home més ocupat del món,
em passaria hores parlant amb els teus superiors, professors
i els lluços de la marina que et coneixen?
M'afalaga, senyor.
Però no dono informació naval altament sensible a estranys.
Demana'm la documentació
per veure qui soc i on treballo.
Però si me la demanes,
sabré que ets com els altres oficials de la marina que he conegut.
Es pot identificar?
El vaixell es va dissenyar per a un conflicte del segle XX.
Massa car per a encontres asimètrics amb agents no estatals,
vulnerable a munició barata
i consumeix 4.000 litres de dièsel per hora.
Si hagués d'invertir en defensa naval,
abans em gastaria els diners en drons.
Per què ets a l'armada?
Per defendre el país.
Et vull per a una cosa més important.
Ha dit que no vindrien fins d'aquí a 400 anys.
Com sap que seran amables?
Amables?
Normalment, quan gent amb tecnologia avançada
es troba amb gent amb tecnologia més primitiva,
no acostuma a anar bé per als segons.
Vostè és el poli bo?
Segons a qui pregunti.
On és el poli dolent?
Observant.
O sigui, el 15 d'agost de 1977, L'E.T. va telefonar a casa.
Els àliens li van respondre?
Sí.
Del receptor dels San-Ti que va rebre el meu missatge.
El San-Ti, ell... Allò...
li va dir: "No ho faci, serà dolent per al seu poble." Però ho va fer.
- Sí. - Per què?
Perquè la nostra civilització ja no pot resoldre els seus problemes.
Al menys hi ha deu polis encoberts protegint-nos.
No n'hi ha prou.
Creus que encara ens busquen?
Vaig portar la poli on eren, o sigui...
sí.
Segur que te les vols prendre?
- És per a l'ansietat. - Ja.
- Tinc ansietat. - Ja.
Perquè uns àliens ens volen matar.
Ho sé, però no són caramels.
Auggie, t'estimo,
però ves a cagar, vols?
Ara recordo perquè vam deixar de viure juntes.
Deixa que m'ho prengui i mengi tranquil·lament.
Per què no hi ha el Raj protegint-nos amb el seu uniforme sexi?
Està en una missió secreta.
El veig un cop per setmana, no sé què fa.
Creia que coneixia la Dra. Ye.
Em cuinava patates gan guo a Oxford
quan enyorava casa meva.
Era com la meva tieta adorable.
Collons.
Fa segles que ens coneix.
Sí.
Ens manipulen com...
Com amb fils...
- Com...? - Titelles?
Titelles. Per què no em sortia?
Ja no vull ser una puta titella.
Així doncs...
Vencerem els àliens?
És clar que sona estúpid dit així.
Quant creus que ens tindran aquí?
No ho sé.
Fins que deixem d'estar en perill.
I quan serà?
No ho sé.
Per ser un geni, no saps gaire.
Més estona amb el poli bo?
Te, cafè?
Tot el que m'ha dit té sentit.
Ha cooperat molt.
Per què?
El Senyor els ha permès capturar-me,
o sigui, que ja no soc valuosa.
I això vol dir
que el que sé no és una amenaça.
Li molesta?
És clar que vull creure en la meva pròpia importància.
Tinc la meva vanitat. Com vostè, imagino.
Potser no en aparença.
Però jo ja no soc important.
Vostè no és important.
Qui ens observa no és important.
L'únic que importa és això:
estan venint.
I l'Evans?
Encara li importa al Senyor?
No ho sé.
Creiem que és el pare de la Vera.
Només en sentit biològic.
Li va amagar la veritat.
- Així és. - Per què?
Perquè no era prou forta.
O sigui, la va intentar protegir,
però no va funcionar, oi?
Al final resultarà que no és el poli bo.
I si l'Evans l'hi va dir?
No el va conèixer mai.
El primer cop que la va mirar, ella era en un taüt.
Pensava que jo era un mal pare.
Segur que ho és.
Quan li va donar el casc de RV a la Jin, va dir que era de la Vera.
Vaig mentir.
Per què la volia reclutar?
Podria ser la física més capacitada de la seva generació.
Més que vostè?
No.
- Hi ha una cosa que no entenem. - Només una?
Un senyal de ràdio tarda quatre anys
a arribar al seu planeta des del nostre, correcte?
I la resposta, quatre anys més.
Pel que hem vist, l'Evans passa la major part del temps en un vaixell,
el Judici Final.
Què està fent?
Esperar vuit anys una trucada?
No.
No he anat a la uni,
però això no em quadra. A menys que...
A menys que què?
Que la comunicació sigui més ràpida.
Però no pot ser més ràpida que la llum.
És impossible per a nosaltres.
M'agradaria poder-li ensenyar com serà el futur.
M'hi jugo calés que no serà tan gloriós com s'imagina.
Tens facilitat per a la història?
No és el meu fort.
De fet, res no ho és.
T'has fet mai un test d'ADN per comprovar la teva ascendència?
Jo sí.
Saps què soc?
Meitat xacal?
Un gos europeu. Avorrit de collons.
Excepte per una cosa: soc un 1 % mongol.
Som pràcticament germans.
Saps què és, Clarence? Un estrep de ferro.
Té gairebé mil anys.
Fixa-t'hi.
L'exèrcit de Genguis Kan n'usava abans que ningú.
Lluitaven millor a cavall que l'enemic.
Van conquerir el món i fotre a tothom.
Per això soc un 1 % mongol.
A quant es venen els estreps mil·lenaris?
No ho sé, me'ls va regalar un amic xinès.
Un amic xinès més exitós.
Això segur.
Has fet bona feina amb la senyora.
No amaga res.
En el seu cap, ja no té importància.
Ens subestima.
Això o estem fotuts.
Si l'Evans guarda un registre
de converses amb els San-Ti...
El guarda.
És la paraula del Senyor, la seva bíblia.
La necessitem.
Hem d'esbrinar el que puguem d'aquests cabrons.
Tenim 400 anys per idear un pla,
però s'ha de fer amb intel·ligència.
Hem d'esbrinar quins estreps porten.
Exacte.
És una operació de segrest, però el segrestat és un disc dur
o el que utilitzin per enregistrar.
És en algun lloc del Judici Final. És l'únic lloc segur on guardar-lo.
L'hem d'aconseguir.
És complicat.
No sabem la gent que hi ha a bord, potser més de mil.
Traïdors de la humanitat.
- Hi ha nens. - Sí.
És penós que els pares traïssin l'espècie,
però és el que hi ha.
Com neutralitzem la gent del vaixell sense fer malbé les dades?
Si pensa en forces especials,
hi haurà un bany de sang a totes dues bandes.
I tindran temps de destruir el disc abans que l'agafem.
No funcionaria.
Un atac amb míssil podria acabar fent petar el que necessitem.
Potser amb algun gas, però el vaixell té bona ventilació.
Em dones idees de merda.
Perdoni, vol una bona idea?
Dada curiosa: el Judici Final ha reservat un espai
per al mes que ve a l'Autoritat del Canal de Panamà.
La gent està animada.
Tothom es fa el valent quan el veuen.
Estan amoïnats.
És normal.
Alguns tenen familiars a presó o desapareguts.
Un moment així posa a prova la fe.
La teva fe s'ha posat a prova?
Sempre havíem pensat que el Senyor ens protegia.
Al contrari que els déus mitològics que la nostra espècie venera,
nostre Senyor ens protegeix de debò.
Però la batuda a Anglaterra...
No ho entenc.
Tens un gat, oi?
El teu gat entén per què naveguem per l'Atlàntic?
Perdoni'm...
El Senyor parla amb mi cada dia.
La batuda no va ser una sorpresa.
¿Creus que l'haurien permès
si no volguessin que passés?
No.
Si van matar o capturar els nostres camarades a Anglaterra,
és part del pla del Senyor.
Sí, és clar.
Ens veiem per sopar.
Senyor.
Entenc que el silenci forma part del pla,
però els continuo servint.
Tots els continuem servint.
Mai els hem mentit, Senyor.
Mai.
Sisplau.
Torni'ns a parlar.
Sisplau, Senyor.
És molt útil per datar l'objecte.
El millor de Fabergé és del segle XX...
L'era del motor, el telèfon,
l'electricitat. I aquí tenim alguna cosa, la mena de...
- Aquest és bo. - Hòstia puta!
- Per què entra en silenci? - Un milió de lliures.
Espòiler.
He passat pel súper de camí.
Sembla que tenen menjar.
Tenen la meuca que va matar en Jack?
No.
No encara.
La seva gent té els secrets desats en un vaixell.
Per poder arribar a aquests secrets,
ha de reprendre la producció de nanofibres.
Què?
Vol justícia per a en Jack?
Sí i és la seva feina.
- Només li demano tornar a la feina. - Per a vostè és fàcil.
- No té una bomba de temps al cap. - Té por. S'entén.
Hi té tot el dret,
però tenim l'oportunitat d'aturar aquests cabrons
i necessito la seva ajuda.
Per què?
Què faran les nanofibres?
No l'hi puc dir.
Vol que confiï en vostè i prou?
Sí.
Vol fumar?
- No pot fumar aquí. - Tindré problemes.
No ajudarà.
I els polis de fora tampoc ajudaran. Ho sap, oi?
Hi ha coses a anys llum que graven imatges a la meva retina.
Uns homes amb pistola no em protegiran.
Els àliens no van matar el Jack.
Mare meva, necessito una copa.
Ostres.
- Molt retro. - Soc així.
Què és?
Whisky.
Que dolent.
No em puc permetre el bo.
Els números.
Per què no han tornat?
Crec que el Senyor ja no protegeix el ramat.
El comandant Varma us ha triat específicament.
Sou els millors enginyers de la Royal Navy,
però m'importa una merda.
Per què rebeu ordres d'un dublinès vestit de carrer?
Deu ser el primer cop, oi?
Teniu sis dies per fer un projecte d'enginyeria.
Quan l'acabeu,
no hi haurà medalles ni reconeixement públic
ni glòria.
Però els propers sis dies són els més importants de la vostra vida.
No la cagueu.
És realment menyspreable, no?
Qui diu que és real?
Agafeu la moto. Marxem.
No és estrany que triés el xicot de la Jin per a la missió?
Tot el que fa és estrany.
Per què no hi va?
- No està als meus talents. - Té talents?
Fa temps vaig ser el detectiu en cap en un homicidi.
Un inversor va tirar la seva dona per un pou.
Sap per què?
Per si hi havia fons.
Hola, Saul.
Hola, persona desconeguda.
Hola, company.
Com va?
Bé.
Tot bé.
El Sr. Pugh m'ha portat fins aquí.
Sr. Downing, soc en Selwin Pugh, l'advocat dels bens d'en Jack Rooney.
Em sap greu molestar-lo, però és força urgent,
donat la dimensió de la deixa.
La paraula existeix?
Sí.
Perdó, vaig molt col·locat.
El meu client, el Sr. Rooney, li va deixar la meitat del seu patrimoni,
que, després de pagar impostos,
ascendeix a gairebé vint milions de lliures.
Un cop signi i retorni els formularis,
només ens haurà de dir on hem de dipositar els fons.
- M'asseguraré que ho signa tot. - Gràcies.
Marxo, doncs.
Gràcies.
Collons.
Ho vols?
Crec que saps què voldria el Jack.
Troba el millor oncòleg del món, l'últim tractament...
- Massa tard. - Prova-ho.
Com ho saps?
Vaig buscar una segona opinió, no soc idiota.
Està massa estès.
No vull passar el temps que em queda donant voltes
perquè em punxin i m'explorin.
Només vull...
mirar el cel, saps?
Menjar bé.
Passar unes setmanes molt bones abans que sigui massa dur.
Ho entenc.
Jo faria el mateix.
Tens gana?
Molta.
Hi ha un forn amb panades al final del carrer.
M'encanten les panades.
Ens en podem comprar cinc milions.
CORTE CULEBRA, PANAMÀ
Aquí bussejador u.
Torns laterals a lloc. Instal·lem els d'estribord.
Rebut. El pilar de babord està preparat.
La connexió de fibres de babord és d'aquí a deu minuts.
Quan les fibres s'hagin tesat, podem treure les làmines.
Compte.
S'ha d'envellir abans d'afegir l'aparell de nanofibres.
Una altra capa d'òxid. Ha de semblar que té 30 anys, d'acord?
Va tot bé?
Sí, senyor.
Queden 26 hores per al Judici Final.
Està bé?
Sí.
No sé si aquest és el fort del comandant Varma.
Supervisi la feina.
Quanta gent hi ha a bord?
No ho sabem.
- Hi ha algú de l'Autoritat del Canal? - El pilot.
Ha demanat acompanyar el vaixell fins al Pacífic.
No podem...?
Hi ha manera que el puguem advertir?
Sap quants van morir construint el canal?
Ningú no ho sap.
Sembla que entre cinc i vint mil persones
van morir de malària, febre groga,
enderrocs, accidents amb dinamita i ofecs.
Era una bona merda, però els pobres van cavar fins a acabar-lo.
¿Què creu que és més important,
un canal o vèncer un enemic que ve a conquerir el nostre món?
No em refio d'ella, supervisi'n la feina.
Quanta gent hi ha al vaixell?
No ho sé.
Estàs a la marina.
Coneixes els vaixells i la seva capacitat.
No és un vaixell naval, és un petrolier reformat.
Si els sistema és automàtic, pot portar poca gent.
Dona'm una estimació.
Ho desconec.
Potser no funciona.
Per què no?
Perquè mai hem fet fibres tan llargues.
Mai hem fet proves a l'aigua, no sabem si els suports...
Els suports aguantaran.
Vols que funcioni.
És clar que ho vull.
Encara que no sàpigues quanta gent matarem?
No en saps res: ni qui són,
com es diuen ni per què mereixen morir.
Però sé que és important.
- No ens haurien... - Qui?
Qui collons és en Wade? Qui és el seu cap?
¿Volen que matem gent que no coneixem sense saber per què
i a tu t'està bé?
No soc com tu.
No he accedit a això.
Tu ho entens millor que jo.
Ets un militar.
Què creus que passa?
Crec que estem en guerra.
És l'últim. Som-hi.
Charlie, Charlie, u. Endavant.
Procedim, Charlie, Charlie, u.
Comprovant el tres u.
Estàs bé?
Ja ve.
Això mateix.
No funciona.
Per què no funciona?
Sí que funciona.
Ostres, mireu!
Mireu!
Què ha estat això?
No ho sé. Teníem simulacre d'incendi?
Correu!
Felix!
Ens estan atacant?
Senyor!
Perdoni'm, senyor.
...esperem instruccions.
Enhorabona, Dra. Salazar.
Sr. Wade, comandant Varma, l'hem trobat.
Gràcies.
Res de nou?
- Només han passat dues setmanes. - Només?
L'hi vaig dir a en Wade, però no em va fer cas.
Quant temps portarà?
No pensis, digues una estimació.
Si el xifrat quàntic és vint anys més avançat que el nostre,
el temps mitjà seria de...
uns 3,8 bilions d'anys.
No fotis.
Podríem tenir sort
i que fossin 3,8 mil milions d'anys.
El podries obrir.
- Obrir-lo? - Sí, potser descobreixes alguna cosa.
No el penso obrir.
Si no obtenim el que guarda, no serveix d'una merda.
Com he dit des del principi,
la criptografia de força bruta no funciona...
Què ha passat?
S'ha obert.
No has fet res.
S'ha obert perquè volen que veiem què hi ha dins.
Vint-i-vuit gigues d'arxius de text i multimèdia?
Menys que el meu telèfon?
Potser no el teu.
I allò?
\TRESCOSSOS : SOPHON.CXL
DESCONEGUT
No conec aquest tipus d'arxiu.
Es de 100 petabytes.
- No sé què vol dir. - Vol dir...
Són 100 milions de gigabytes.
És més que el meu telèfon.
El soroll que va fer...
No l'hi hauria agradat.
Com les ungles de Déu rascant una pissarra.
Bé, lamento la seva pèrdua.
Tot i que no sembla que fos algú de gran ajuda.
Va dir que els seus amics ens van deixar trencar l'organització
i arrestar-la.
També ens han deixat fer això?
- Sí. - Per què?
Per què ens han deixat destruir el vaixell i matar el seu xicot?
Les seves raons escapen la meva habilitat de comprensió.
Però no passa res.
Sé que venen a salvar-nos de nosaltres mateixos
i que només ells ho poden fer.
Compte amb el que sap. És on comencen els problemes de molts.
Jo també sé coses.
Ostres, acabo de dir que cal anar amb compte amb això.
Tot i això, crec que el que sé li interessa.
Vol fer miques la meva creença,
però és més forta que vostè perquè són més forts que vostè.
Ha passat de saber a creure en mig minut. Cap problema.
La fe és bona.
Jo també tinc fe que, quan arribin, els destruirem.
La seva fe em sembla més absurda del que li deu semblar la meva.
I això em porta al que sé.
Se'n recorda, de fa un minut?
Coses que vol saber.
Com per què ens han deixat anihilar els seus seguidors,
dissoldre el partit i arrestar-la.
Estic detinguda?
Quin crim he comès?
Què és?
Això? És el que vam recollir del Judici Final.
Shakespeare no va pencar mai tant per una mica de diàleg.
És una gravació de les converses entre l'Evans i vostre Senyor.
Hem recopilat els millors moments. No se'ls perdi.
Coneixerà els seus amics de l'espai
i què pensen de vostès.
Vagi amb compte amb allò que sap.
És on comencen els problemes.
No poden dir coses que saben que no són veritat? No poden mentir?
Tu ho fas? Menteixes?
Bé, intento no fer-ho, però... sí.
Tots ho fem algun cop, d'alguna manera o una altra.
Creiem que ho hem entès.
Un mentider és qui parla amb falsedat.
No s'hi pot confiar.
No podem coexistir amb mentiders.
Us tenim por.
Senyor?
Senyor meu.
Senyor, és aquí?
Soc l'Augustina Salazar. No et puc atendre...
Soc en Raj. Deixa un missatge.
Merda.
Què collons...?
- Què fa aquí? - La vinc a buscar.
Què? Per què?
Molts s'alegrarien que el cap els vingués a buscar a la feina.
No és el meu cap.
Escolti.
El comandant Varma m'ha dit que vostè entén les dimensions superiors.
Quan hi ha parlat?
Parlo amb els meus empleats contínuament.
Treballa a la Royal Navy,
no per a vostè, a menys que sigui el rei.
Mai li ha dit que treballa per a mi? Bé.
Per què l'he de creure?
Dimensions superiors.
Si no vaig errat, n'ha parlat amb en Varma.
L'hi ha explicat?
Entén les dimensions superiors?
Ningú les entén. El cervell ha evolucionat
en 3 dimensions, no 10.
Les puc entendre en la mesura que es poden entendre.
El resultat de l'última missió del seu xicot ens fa pensar
que necessitem aquest coneixement.
No sé res d'aquesta missió.
No he pogut contactar amb ell. On era?
És molt insistent.
- Jo? - I repetitiva.
No hauria de treballar per a mi.
- No ho faig. - Vostè mana.
Què vol saber?
La paraula Sophon li sona de res, cap?
Ens volen mostrar alguna cosa.
- El què? - No ho sé. Ningú ho ha vist encara.
Algú ho ha vist?
No, senyor.
És un altre nivell del joc?
Podria ser.
Què fem ara?
Prepari's per a una experiència molt estranya.
Això diuen.
Vull dir estranya de debò.
Ho podré gestionar.
Volia dir...
Com funciona això?
Posi-se'l.
- I ja està? - Ha dit que ens volen mostrar una cosa.
Si ho volen, funcionarà.
Entesos, doncs.
Collons!
Sí.
Com saben com anem vestits?
No ho sé.
Qui és?
És IA.
O potser és una d'ells.
Són com nosaltres?
El nostre aspecte és molt diferent.
És per al vostre benefici.
Quin aspecte tenen realment?
No t'agradaria.
Per què som aquí?
Per dir-vos que estem condemnats.
La nostra espècie ho està.
Per què?
Quant tardarà la flota a arribar?
Quatre-cents anys.
Per això estem condemnats.
Els humans han existit durant més de 100.000 anys.
La majoria del temps, no éreu gaire diferent dels simis.
Quan vau descobrir l'agricultura?
Per què no va al gra i ens ho diu?
Vau tardar 90.000 anys a passar de caçadors a agricultors.
Després,
quant vau tardar a industrialitzar-vos?
Uns 10.000 anys.
Energia nuclear?
Uns 200 anys.
L'era de la informació?
Uns 50 anys.
¿I quant vam tardar nosaltres
a passar de la caça a l'agricultura, a la indústria
i, finalment, a l'energia nuclear?
Molt més temps.
La Terra és estable.
Els nostres desastres no són desastres.
Mai hem hagut de començar de nou, però ells, sí.
Cada cop que els eliminen.
Tardarem 400 anys a arribar a la Terra.
Quan ho fem,
ens haureu superat fa temps.
Destruireu la nostra flota i després el nostre món
per assegurar-vos que no som un perill.
No és una conquesta,
sinó un seguici fúnebre.
A menys que trobin com desarmar-nos
i evitar que progressem.
L'han trobat?
Sí.
Destruirem la vostra ciència.
Amb els nostres Sophons.
Què és un Sophon?
Un protó
que hem convertit en ordinador sensible.
No es pot fer un ordinador tan petit.
És impossible.
Impossible per a vosaltres.
L'univers té més dimensions que les tres que ocupem.
Estan ocultes,
plegades massa petites perquè les veiem.
Però tenim la tecnologia per desplegar-les.
Convoquem energies que no us podeu imaginar
i les centrem en un únic protó.
Quan despleguem la dimensió superior,
fins i tot un protó petit esdevé molt gran.
Creem una ment tan gran com un món.
Sophon, estàs despert?
Despert i conscient.
Entenc el meu propòsit.
Estic a punt per tornar a la mida original.
Procedeix, sisplau.
Hem usat tots els recursos per fer quatre Sophons.
Dos parells de dos.
Cada parell està enredat i connectat a nivell quàntic.
Dos estan amb nosaltres
i els altres, us els hem enviat.
Veiem i sentim el que veuen i senten alhora.
Fins i tot a anys llum de distància.
Un protó amb prou feines té massa.
És fàcil accelerar-lo a la velocitat de la llum.
Vosaltres ho podeu fer.
Van entrar al vostre sistema solar fa mesos.
Els vam enviar
al lloc on les millors ments exploren la realitat
al nivell més fonamental.
I destruirem la ciència que ens podria vèncer.
Les vostres respostes seran caòtiques i absurdes.
L'univers continuarà sent un misteri.
En lloc de la veritat,
us donarem miracles.
Envoltarem el vostre món en il·lusions.
Us mostrarem el que volem que veieu.
Som a tot arreu i en tot moment.
Sempre observant i descobrint els vostres secrets
i les vostres mentides.
I us ensenyarem a tornar a tenir por.
Gaudint de la llum del sol,
aquesta criatura pot circumnavegar el món més de tres cops a la vida.
SOU INSECTES
LLIBRES DE CIXIN LIU
Subtítols: Anna Huguet Blasco