- Kommandør William sa du ville være her. - Er noe i veien, sir?
- Er dette din første kommando? - Får jeg spørre hva det gjelder?
La meg omformulere. Dette er din første kommando.
Klassens beste på Royal Naval College og den beste her de siste ti årene.
Ifølge admiral Cannon overgår ingen deg.
- Sir, hvis du rekrutterer til MI5... - Jeg jobber ikke for MI5. Hva synes du?
- Om hva da, sir? - Det der.
Hurtig, godt luftforsvar, klassens beste radarsystem.
Jeg ber om din mening, ikke pressemeldingen.
Du er ikke min overordnede, sir.
Så jeg må ikke svare på spørsmålene dine.
Hvorfor tror du jeg dro helt til Govan for å finne deg?
Hvorfor skulle jeg, en veldig travel mann,
snakke med dine befal, college-instruktører
og andre båtkødder du har møtt på veien?
Jeg er smigret, men diskuterer ikke svært sensitive marineoperasjoner med fremmede.
Du kan be om ID-en min.
Den vil vise deg hvem jeg er og hvor jeg jobber.
Men da vet jeg at du er like veik som alle andre toppmenn i marinen jeg har møtt.
Får jeg se ID-en din, sir?
Dette skipet ble designet for 1900-tallskonflikter, Mr. Wade.
For dyrt for asymmetriske slag mot ikke-statlige aktører
og for sårbart for billig krigsmateriell, og det bruker 4000 liter diesel i timen.
Hadde jeg fått en milliard til sjøforsvar, ville jeg ha kjøpt luftdroner i stedet.
Hvorfor er du i marinen?
- For å forsvare landet mitt. - Jeg trenger deg til noe mye viktigere.
Du sa det er over 400 år til de kommer. Hvordan vet du at de vil være snille?
Snille?
Når folk med mer avansert teknologi
møter folk med mer primitiv teknologi, går det sjelden bra for de primitive.
- Er du den snille purken? - Kommer an på hvem du spør.
Hvor er den slemme?
Iakttar.
Den 15. august 1977 ringte E.T. hjem.
- Du fikk svar fra romvesenene? - Ja.
Fra San-Ti-lytteren som mottok beskjeden min.
Så han... Det sa:
"Gjør du dette, får folket ditt svi." Men du gjorde det lell.
- Ja. - Hvorfor?
Fordi sivilisasjonen vår ikke lenger er i stand til å løse sine egne problemer.
De har minst ti spanere som beskytter oss.
- Det er ikke nok. - Tror du de fortsatt vil ta oss?
Jeg førte politiet rett til dem. Så ja.
Vil du virkelig ta alle sammen?
- De er mot angst. Jeg har angst. - Jeg vet det.
- Folk vil drepe oss. Kanskje romvesener. - Ja, men de skal ikke slukes som godteri.
Jeg er glad i deg, men kan du dra til helvete?
Nå husker jeg hvorfor vi sluttet å bo sammen.
La meg ta pillene og spise den fæle myslien.
Hvorfor beskytter ikke Raj oss i sin heite lille uniform?
Han er på et hemmelig oppdrag.
Vi møtes én dag i uka. Jeg vet ikke hva som foregår med ham.
Jeg trodde jeg kjente Veras mor.
Hun lagde gan guo-poteter på Oxford når jeg hadde hjemlengsel.
Hun var som min søte, gamle tante.
Faen ta.
Hun har kjent oss lenge.
- Ja. - De flytter oss rundt som...
Med tråder...
- Hva... - Marionetter?
Marionetter. Hvordan glemte jeg det ordet?
Jeg skal ikke være en marionett lenger.
Så vi skal beseire romvesenene?
Selvsagt høres det teit ut når du sier det sånn.
Hvor lenge tror du de vil holde oss her?
Jeg vet ikke. Til det er trygt, antar jeg.
- Og når vil det være? - Jeg vet ikke.
Du vet lite til et geni å være.
- Mer tid med den snille purken? - Te? Kaffe?
Alt du fortalte meg, stemmer. Du har vært veldig samarbeidsvillig.
- Hvorfor? - Allmakten lot dere fange meg.
Det betyr at jeg ikke lenger er verdifull. Det jeg vet, er altså ikke en trussel.
Plager det deg?
Ønsker jeg å tro jeg er viktig? Selvsagt.
Jeg har min forfengelighet. Det har sikkert du også.
Kanskje ikke med utseendet.
Men jeg betyr ikke noe lenger. Du betyr ikke noe.
De som ser på, betyr ikke noe.
Det eneste som betyr noe, er dette: De kommer.
Hva med Evans?
- Betyr han noe for allmakten ennå? - Jeg vet ikke.
Vi har rett i å anta at han er Veras far.
Bare i biologisk forstand.
- Du skjulte sannheten for henne. - Ja.
Hvorfor det?
Hun var ikke sterk nok.
Så du prøvde å beskytte henne, men det gikk ikke, gjorde det vel?
Kanskje du ikke er den gode purken.
Kanskje Evans sa det.
Hun traff ham aldri. Første gang han så henne, lå hun i kisten.
Jeg trodde jeg var en dårlig far.
Det er du sikkert.
Da du ga Jin Cheng VR-hodetelefonene, sa du at de tilhørte Vera.
- Jeg løy. - Hvorfor rekruttere Jin Cheng?
Hun kan bli sin generasjons dyktigste fysiker.
Enda bedre enn deg?
Nei.
- Det er én ting vi ikke skjønner. - Bare én ting?
Det tar fire år for et radiosignal å gå fra vår planet til deres, ikke sant?
Og fire til for å få svar.
Men Evans tilbringer mesteparten av livet på skipet Dommedag.
Hva gjør han der? Venter åtte år på at de skal ringe tilbake?
Nei. Jeg er en idiot, jeg studerte aldri,
men det gir ikke mening for meg. Med mindre...
Med mindre?
Man har en raskere måte å kommunisere på.
Men raskere enn lys-kommunikasjon er umulig.
Umulig for oss.
Skulle ønske jeg kunne vise deg hvordan fremtiden ser ut.
Vedder 20 pund på at den ikke blir så god som du tror.
- Anser du deg selv som en historieekspert? - Det var ikke mitt beste fag.
Ikke at jeg hadde et.
Har du tatt en DNA-prøve? Sjekket arven din?
Det har jeg. Vet du hva jeg er?
Halvt sjakal?
En europeisk kjøter. Kjedelig som faen. Men jeg er også én prosent mongolsk.
Vi er praktisk talt brødre.
Vet du hva dette er? Jern-stigbøyler.
Nesten tusen år gamle. Ta en titt.
Djengis Khans hær brukte slike før noen andre.
De kjempet bedre til hest enn fienden.
De erobret verden. Knullet alle. Derfor er jeg én prosent mongolsk.
Hvor mye selges slike stigbøyler for?
Jeg vet ikke. De var en gave fra en kinesisk venn.
En mer fremgangsrik kinesisk venn.
Åpenbart.
Du var flink med gamla.
Hun skjuler ingenting. I hennes hode spiller det ingen rolle lenger.
- Hun undervurderer oss. - Eller så er løpet kjørt for oss.
Har du rett om at Evans har journalført kommunikasjonen med San-Ti...
Det har han. Den er som Herrens ord, som Bibelen for dem.
Vi trenger den bibelen. Vi må finne ut alt vi kan om disse køddene.
Vi har 400 år på å lage en plan, men vi trenger etterretning til det.
Finne ut hva slags stigbøyler de har.
Riktig.
Det er en gisseloperasjon, men gisselet er en harddisk
eller hva de nå har lagt opptegnelsene i.
Den er et sted på Dommedag. Det er det eneste trygge stedet.
Vi må få tak i den.
Det blir vanskelig. Det kan være over tusen personer om bord.
- Forrædere mot menneskeheten. - Inkludert barn.
Det er synd at foreldrene forrådte sin egen art, men sånn er det bare.
Hvordan nøytraliserer vi alle om bord på skipet uten å skade dataene?
Bruker vi spesialstyrker, blir det et jævla blodbad på begge sider.
De rekker nok å ødelegge disken før gutta våre får tak i den.
Ja, helt uaktuelt.
Rakettangrep kan ende opp med å sprenge den tingen vi trenger.
Man kan prøve gass, men skipet har altfor mange lufteluker.
- Du gir meg dårlige ideer. - Beklager. Ville du ha en god idé?
Visste du at skipet bestilte en plass hos Panamas kanalmyndighet for neste måned?
- Moralen virker god, til tross for alt. - Alle later som når du er i nærheten.
- Folk er bekymret. - Selvsagt er de det.
Noen har nære og kjære som er i fengsel eller savnet.
Et slikt øyeblikk er en stor trosprøve.
Har troen din blitt satt på prøve?
Vi trodde alltid at Herren våkte over oss.
I motsetning til gudene vår art har skapt, våker allmakten virkelig over oss.
Men raidet i England... Jeg forstår ikke.
Du har en katt, hva? Forstår den hvorfor vi seiler over Atlanterhavet?
Tilgi meg. Jeg...
Allmakten snakker med meg hver dag. Dette raidet var ingen overraskelse.
Tror du de ville latt det skje om de ikke hadde ønsket det?
Nei.
Om våre kamerater ble fanget eller drept, er det en del av allmaktens plan.
Ja. Ja, selvsagt.
Vi ses senere til middag.
Allmakt, jeg forstår at taushet er en del av planen,
men jeg fortsetter å tjene dere. Vi fortsetter å tjene dere.
Vi løy aldri for dere.
Aldri.
Vær så snill. Snakk med oss igjen.
Vær så snill.
Dateringen stemmer. Noe av det beste fra Fabergé er fra 1900-tallet.
- Ja. - Da vi fikk biler og telefoner.
Til og med elektrisitet. Og her har vi noe rødt...
- En god episode. - Fy faen!
- Hvorfor snek du deg innpå meg? - En million pund.
Røpealarm.
Jeg stakk innom matbutikken på veien. Jeg antok de ga dere elendig mat.
Funnet hurpa som drepte Jack?
Nei. Ikke ennå.
Folkene hennes bevarer hemmelighetene sine inni et stort skip.
Hvis vi skal få tak i dem, må du gjenoppta produksjonen av nanofibrene.
Hva for noe?
- Vil du ha rettferdighet for Jack? - Ja. Det er din jobb.
- Jeg ber deg bare om å jobbe igjen. - Vel, du fikk ikke en tidsbombe i hjernen.
Du er redd, og det har du rett til å være,
men vi har én sjanse til å stoppe disse jævlene, og jeg trenger din hjelp.
Hvorfor det? Hva skal nanofibrene mine gjøre mot dem?
Det kan jeg ikke si.
Så jeg skal bare stole på deg?
Ja.
En røyk?
- Man får ikke røyke her. - Huff, nå sliter jeg.
Det hjelper ikke.
Ikke politiet utenfor heller. Du vet vel det?
Ting over fire lysår unna kan trykke bilder på netthinnen min,
så menn med skytevåpen vil ikke beskytte meg.
- Romvesener drepte ikke Jack. - Herregud. Jeg trenger en drink.
- Jøss. Gammeldags. - Jeg er det.
- Hva er det? - Whisky.
- Den er vemmelig. - Jeg har ikke råd til god.
Tallene. Hvorfor kom de ikke tilbake?
Allmakten har visst sluttet å beskytte flokken.
Alle dere har blitt håndplukket av kommandør Varma.
Dere er marinens beste ingeniører. Det betyr ikke en dritt for meg.
Dere lurer nok på hvorfor en sivilkledd fyr fra Dublin gir dere ordrer.
Det må være første gang, hva?
Dere har seks dager på å fullføre et ingeniørprosjekt.
Det vil ikke gi dere noen medaljer, offentlig anerkjennelse eller ære.
Men de neste seks dagene er de viktigste i deres liv.
Ikke drit dere ut.
- Han er en ekte kødd, hva? - Hvem sier at han er ekte?
Ta med sakene deres.
Synes du ikke det er rart han fikk Jins type til å lede oppdraget?
Alt han gjør, er rart.
Hvorfor må ikke du dra?
- Ikke mine ferdigheter. - Har du noen?
For en stund siden ledet jeg en drapssak.
En meksikaner dyttet kona utfor en klippe. Vet du hvorfor?
Han meksikunne det.
Hei, Saul. Hei, ukjente person.
Hei, kompis. Hvordan går det?
Bare bra. Bra.
Mr. Pugh ga meg skyss ned hit.
Mr. Downing. Jeg er Selwin Pugh, advokat for boet etter Jack Rooney.
Beklager å forstyrre deg på ferie, men det haster grunnet arvegavens omfang.
Er det et ekte ord?
Ja.
Beklager, jeg er superhøy.
Min klient, avdøde Mr. Rooney, har etterlatt deg halve boet,
som etter skatt utgjør nesten 20 millioner pund.
Når skjemaene er signert og returnert,
må du bare fortelle oss hvor pengene skal settes inn.
- Jeg skal sørge for at han signerer alt. - Takk.
Da drar jeg.
Takk.
Helvete.
Vil du ha dem?
Du vet nok hva Jack ville ha ønsket.
Å finne de beste onkologene og nyeste behandlingene.
- Det er for sent. - Hvordan vet du det?
Jeg fikk en vurdering til, jeg er ikke dum. Den har spredd seg for mye.
Jeg vil ikke bruke tiden jeg har igjen, på å fly rundt og bli stukket og skannet.
Jeg vil bare se på himmelen.
Spise god mat.
Ha noen gode uker før det blir for tøft.
Jeg skjønner. Jeg ville gjort det samme.
Er du sulten?
Skrubbsulten.
Det er en sjappe her som selger innbakte paier.
- Jeg elsker sånne. - Vi kan kjøpe fem millioner hvis du vil.
GAILLARD CUT I PANAMA
Oversiden, dykker én her.
Sidevinsjer på plass, styrbord vinsjer installeres.
Mottatt. Babord påle er på plass.
Tilkobling av babord fibre begynner om ti minutter.
Når fibrene er spent, trekker vi arkene tilbake.
Vær forsiktig.
Den må eldes før vi legger til nanofiber-apparatet.
Enda et lag med rust. Få den til å virke 30 år gammel, ok?
Er alle i rute?
- Ja, sir. - Tjueseks timer til Dommedag.
- Går det bra? - Ja da.
Jeg vet ikke om dette er Varmas styrke. Dobbeltsjekk arbeidet hans.
Hvor mange er om bord?
- Vi vet ikke. - Noen fra kanalmyndigheten?
Piloten. Han må følge skipet helt til Stillehavet.
Kan vi ikke...
Kan vi advare ham på et vis?
Vet du hvor mange liv kanalbyggingen krevde?
Ingen vet det. Beste anslag er mellom fem og 20 000.
Malaria og gulfeber tok de fleste.
Men det var jordskred, dynamittulykker og drukninger.
Det var noe herk, men stakkarene gravde til den var ferdig.
Hva er viktigst for menneskeheten,
en kanal eller å beseire en fiende som kommer for å erobre verdenen vår?
Jeg stoler ikke på henne. Trippelsjekk arbeidet.
Hvor mange er om bord på skipet?
Jeg vet ikke.
Du er en marinefyr. Du vet hvor mange som pleier å jobbe på slike skip.
Det er en ombygd oljetanker, ikke et marineskip.
Det kan være få om systemene er helautomatiserte.
- Bare gi meg en gjetning. - Jeg vet ikke.
Kanskje det ikke virker.
Hvorfor skulle det ikke det?
Vi har aldri laget så lange fibre før.
Aldri testet under vann. Vi vet ikke om støttene holder...
Støttene holder.
- Du vil at det skal virke. - Selvfølgelig.
Selv om du ikke vet hvor mange vi skal drepe?
Du vet ikke hvem de er, hva de heter eller hvorfor de fortjener å dø.
- Men jeg vet det er viktig. De ville ikke... - Hvem er "de"?
Wade? Hvem faen er Wade? Hvem er Wades sjefer?
De ber oss drepe fremmede av ukjente grunner, og du syns det er greit?
Jeg er ikke som deg. Jeg ville ikke dette.
Du forstår disse tingene bedre enn meg. Du er militær.
Så hva tror du foregår?
Jeg tror vi er i krig.
Det er siste. Kom an.
- Charlie én. Alle kallesignaler, start. - Sett i gang, Charlie én.
Sjekker tre-én nå.
Går det bra?
Her kommer hun.
Det stemmer.
Det virker ikke.
Hvorfor ikke?
Det gjør det.
Se!
Hva var det?
Vet ikke. Har vi planlagt en brannøvelse?
Løp!
Felix!
Blir vi angrepet?
Sir!
Tilgi meg, allmakt.
...på videre instruks.
Gratulerer, dr. Salazar.
Mr. Wade, kommandør Varma, vi fant ham.
Takk.
Fortsatt ingenting?
- Det har jo bare gått to uker. - Bare?
Jeg sa det til Wade. Han ville ikke høre etter.
Hvor lang tid tar det?
Ikke tenk, gjett.
Om vi antar at kvantekrypteringen er 20 år foran vår,
blir mediantiden 3,8 billioner år.
Ikke kødd.
Med litt flaks, 3,8 milliarder år?
Du kan åpne den.
- Åpne den? - Ja. Se inni, kanskje lære noe.
Jeg skal ikke åpne den.
Den er ikke verdt noe om du ikke får ut innholdet.
Som jeg har sagt fra starten av, rå kraft-kryptografi vil ikke...
Hva skjedde?
Den er åpen.
Du gjorde ingenting. Den åpnet seg fordi de vil at vi skal se innholdet.
- 28 gigabyte med tekst og mediefiler? - Er ikke det mindre enn telefonen min?
- Kanskje ikke din telefon. - Hva med det der?
Jeg kjenner ikke filtypen.
Det er 100 petabyte.
- Jeg vet ikke hva det betyr. - Det betyr 100 millioner gigabyte.
Mer enn telefonen min.
Du ville ikke ha likt lyden den lagde.
Som Guds negler som skrapte på tavlen hans.
Uansett, kondolerer. Men det høres ut som han ikke hjalp til mye hjemme.
Du sa romvennene dine lot oss bryte opp organisasjonen deres og få tak i deg.
Lot de oss gjøre dette også?
- Ja. - Hvorfor det?
Hvorfor lot de oss ødelegge skipet deres og drepe typen din?
Grunnene deres er utenfor min evne til å forstå.
Det er greit. Jeg vet at de kommer for å redde oss fra oss selv.
Jeg vet at bare de kan gjøre det.
Vær forsiktig med det du vet. De flestes problemer begynner med det.
Jeg vet også ting.
Å, sant. Jeg ba deg nettopp være forsiktig med det.
Men du vil nok være interessert i det jeg vet.
Du er her for å knuse troen min,
men den er sterkere enn deg fordi de er sterkere enn deg.
Du har gått fra "vite" til "tro" på et halvt minutt, men tro er bra.
Jeg har tro på at vi vil utslette dem når de kommer.
Troen din virker enda mer latterlig for meg enn min må virke for deg.
Da er vi tilbake til det jeg vet. Husker du hva jeg nettopp sa?
Ting du vil vite.
Som hvorfor lot de oss ødelegge skipet, drepe følgerne,
stoppe festen din og arrestere deg?
Er jeg arrestert? Hvilke forbrytelser har jeg begått?
Hva er det?
Dette? Det er det vi fikk fra Dommedag.
Shakespeare har aldri jobbet så hardt for litt dialog.
Det er et opptak av samtalene mellom Evans og allmakten. Her.
Vi satte sammen de beste delene. Hør etter.
Finn ut hva romvennene dine egentlig er og hva de egentlig syns om deg.
Vær forsiktig med det du vet. Det er der problemene dine begynner.
Kan dere aldri si noe dere vet er usant? Kan dere ikke lyve?
- Gjør du dette? Lyver du? - Jeg prøver å la være, men ja.
Det gjør vi alle iblant, på en eller annen måte.
Vi tror vi forstår det nå.
En løgner er en med falske ord.
En løgner kan ikke stoles på.
Vi kan ikke sameksistere med løgnere.
Vi er redde for dere.
Allmakt?
Allmakt, er dere der?
Dette er Augustina Salazar. Jeg er ikke...
Hei, dette er Raj. Legg igjen en beskjed.
Faen.
Hva i helvete?
- Hva gjør du her? - Henter deg.
Hvorfor det?
De fleste ville blitt smigret over at sjefen hentet dem.
Du er ikke sjefen min.
Du.
Kommandør Varma sier du forstår ekstra dimensjoner, høyere dimensjoner.
- Når snakket du med Raj? - Jeg snakker med mine ansatte støtt.
Han er i marinen. Med mindre du er kongen av England, er han ikke din ansatt.
- Sa han ikke at han jobber for meg? Bra. - Hvorfor skal jeg tro deg?
Høyere dimensjoner. Du har vel diskutert det med kommandør Varma før?
- Nevnte han det? - Høyere dimensjoner, forstår du slikt?
Nei, ingen. Hjernen vår utviklet seg i tre dimensjoner, ikke ti.
I den grad vi er i stand til å forstå dem, så gjør jeg det.
Resultatet av Rajs siste oppdrag får oss til å tro at vi trenger den forståelsen.
Jeg vet ikke noe om oppdraget. Jeg har ikke klart å nå ham. Hvor var han?
Du er pågående.
- Er jeg pågående? - Og repeterende.
- Ikke jobb for meg. - Jeg gjør ikke det.
Ok, du er sjefen.
- Hvorfor vil du vite om dimensjonene? - Sier ordet sofon deg noe, sjef?
De vil vise oss noe.
- Hva da? - Vet ikke. Ingen har sett dette ennå.
- Har noen sett dette ennå? - Nei, sir.
- Er det et annet nivå i spillet? - Det er mulig.
- Hva gjør vi nå? - Forbered deg på noe veldig rart.
- Jeg har hørt det. - Nei, veldig rart.
Jeg klarer meg nok. Jeg mente: hvordan får vi det i gang?
Ta dem på.
- Er det alt? - Du sa de vil vise oss noe.
I så fall vil det funke for oss.
Greit.
Herregud. Faen!
Jepp.
- Hvordan vet de hva vi har på oss? - Jeg vet ikke.
Hvem er hun?
- En KI. Eller kanskje en av dem. - Ser de ut som oss?
Vi ser overhodet ikke slik ut. Dette er til deres fordel.
Hvordan ser dere egentlig ut?
- Dere vil ikke like det. - Hvorfor tok dere oss med hit?
For å si at vi er fortapt. Arten vår er fortapt.
- Hvorfor det? - Hvor lang tid bruker flåten til jorden?
Fire hundre år.
Det er derfor vi er fortapt.
Mennesker har eksistert i over 100 000 år.
Mesteparten av tiden var dere som aper. Når oppdaget dere jordbruk?
Kutt ut pisset og kom til saken.
Det tok dere 90 000 år å gå fra jeger-samler til bonde.
Hvor lang tid tok det deretter å bli industrifolk?
- Omtrent 10 000 år. - Atomkraft?
- To hundre år. - Datamaskiner? Informasjonsalderen?
Femti år.
Hvor lang tid tror dere vi brukte
på å gå fra jakt til jordbruk, jordbruk til industri
og industri til atomkraft?
Mye lenger.
Vår planet er stabil. Våre katastrofer har ikke tvunget oss til å begynne på nytt.
Men de må det. Hver gang de blir utslettet.
Det vil ta 400 år å nå dere.
Innen vi gjør det, vil dere ha overgått oss for lengst.
Dere vil ødelegge flåten vår og deretter verdenen vår
for å unngå at vi truer dere igjen.
Dette er ikke en erobring. Det er en gravferd.
Hvis ikke dere finner en måte å avvæpne oss på. Hindre oss i å gjøre fremskritt.
Har dere det?
Ja. Vi skal drepe vitenskapen deres.
Med sofonene våre.
Hva er et sofon?
Et proton. Et vi har gjort til en sansende datamaskin.
Man kan ikke lage en så liten datamaskin. Det er umulig.
Umulig for dere.
Universet har flere dimensjoner enn de tre vi okkuperer.
De er gjemt, brettet altfor små til at vi kan se dem.
Men vi har teknologien til å brette dem ut.
Vi maner frem forbløffende energier og fokuserer dem på ett proton.
Når vi åpner dets høyere dimensjon...
...blir selv et lite proton noe veldig stort.
Vi lager et sinn så stort som en verden.
Sofon, er du våken?
Våken og bevisst.
Jeg forstår mitt formål og er klar til å returnere til min opprinnelige størrelse.
Vennligst gjør det.
Vi brukte alle ressursene våre på å lage fire sofoner. To par av to.
Hvert par er viklet sammen på kvantenivå.
To av dem blir hos oss.
De to andre har vi sendt til dere.
Alt de ser og hører, ser og hører vi samtidig.
Selv når de er lysår fra hverandre.
Et proton har nesten ingen masse.
Å akselerere dem til nesten lyshastighet er enkelt.
Selv dere klarer det. De kom inn i solsystemet deres for flere måneder siden.
Vi sendte dem til deres planet, dit deres klokeste hoder utforsker virkeligheten
på dens mest grunnleggende nivå.
Og vi vil ødelegge vitenskapen som kan beseire oss.
Svarene på spørsmålene deres vil bli meningsløse.
Universet vil forbli et mysterium for dere.
Vi erstatter sannheten deres med mirakler.
Pakker verdenen deres inn i illusjoner.
Vi får dere til å se det vi ønsker.
Vi er overalt. Hvor som helst.
Følger alltid med. Lærer alle hemmelighetene deres.
Avdekker løgnene deres.
Og vi skal lære dere å frykte igjen.
Den koser seg i sollyset
og kan svømme jorden rundt mer enn tre ganger i løpet av sitt liv.
DERE ER INSEKTER
Tekst: Rune Kinn Anjum