Коммодор Вільям сказав, що ти тут.
Проблеми, сер?
Уперше заступив командиром?
Власне, у чому справа?
Перефразую. Це ти вперше заступив командиром.
Найкращий студент військово-морського коледжу
за останні десять років.
За словами адмірала Кеннона, ти дивовижний.
Сер, якщо це для МІ5...
Я не працюю на МІ5. Ну то що думаєш?
- Щодо чого, сер? - Цього.
Найшвидший есмінець на воді, ППО «Сі Вайпер», найкращий радар.
Я не просив прес-реліз. Я питаю, що ти думаєш.
Думаю, я вам не підпорядковуюся, сер.
Думаю, я не повинен відповідати на ваші запитання, сер.
Спитай себе, чому я приїхав по тебе аж до клятого Гована.
Чому я, найзайнятіша людина, яку ти бачив,
годинами розмовляв із твоїми командирами, інструкторами
й кожним корабельним щуром у твоєму житті?
Ви мені аж лестите.
Але я не обговорюю секретні морські операції з незнайомцями.
Міг би спитати мої документи.
Тоді б дізнався, хто я і де працюю.
Та якщо їх попросиш,
я знатиму, що ти розумник без яєць, як усі топові військовослужбовці.
Можна ваші документи?
Цей корабель створений для конфліктів 20-го століття, пане Вейде.
Задорогий для асиметричних боїв із недержавними угрупованнями.
Уразливий для дешевих засобів,
а ще він спалює по 4000 літрів дизеля на годину.
За мільярд фунтів на морську оборону
я б краще придбав кілька тисяч повітряних дронів.
Чому ти пішов служити у ВМС?
Захищати країну.
Я хочу від тебе дещо більш важливе.
ПРОБЛЕМА 3 ТІЛ
Ви казали, що вони прилетять аж через 400 років.
Чому ви думаєте, що вони добрі?
Добрі?
Зазвичай, коли народ із просунутими технологіями
зустрічає людей із примітивнішими технологіями,
це недобре закінчується для примітивних.
Ви добрий поліціянт?
Для кого як.
То де тоді злий?
Стежить.
Отже, 15 серпня 1977 року до вас зателефонував іншопланетянин.
Ви отримали відповідь від них?
Так.
Від слухача із Сан-Ті, який отримав моє повідомлення.
Сан-Ті, він... Чи воно написало:
«Не робіть цього. Це погано для вашого народу». А ви зробили.
- Так. - Чому?
Бо наша цивілізація більше не здатна вирішувати власні проблеми.
Нас охороняє понад десять копів під прикриттям.
Цього не достатньо.
Гадаєш, нас досі розшукують?
Я привела до них поліцію. Отже,
так.
Ти точно це все прийматимеш?
- Від тривожності. - Так.
- Бо тривожний розлад... - Так.
На нас полюють люди. Чи інопланетяни.
Знаю, та це не можна лопати, як цукерки.
Оґґі, я тебе люблю,
але можеш відчепитися?
Я тепер пригадала, чому ми припинили жити разом.
Дай мені їсти пігулки й дешеві мюслі, зміюко.
Чого ж Радж у своїй сексапільній формі нас не захищає?
Він на якійсь таємній місії.
Бачимося раз на тиждень. Не знаю, що в нього відбувається.
Я думала, що знаю маму Віри.
Вона готувала картоплю ган ґо в Оксфорді, коли я тужила за домом.
Була мені наче мила тітонька.
Чорт, подруго.
Вона все життя нас знала.
Еге ж.
Нас пересувають, наче...
Отих, на нитках...
- Як їх... - Маріонеток?
Маріонеток. Як я забула це слово?
Я більше не буду клятою маріонеткою.
То що, ми переможемо прибульців?
Ну, звісно, звучить тупо, коли ти так це кажеш.
Як гадаєш, довго ми тут пробудемо?
Не знаю.
Певно, доки не стане безпечно.
І коли ж це буде?
Оцього я не знаю.
Багацько не знаєш як на генійку.
Знову добрий поліціянт?
Чаю? Кави?
Усе, що ви мені розповіли, — правда.
Ви з нами співпрацюєте.
Чому?
Господь дозволив вам схопити мене.
Це означає, що я більше не є цінною, тобто все те,
що я знаю, не є загрозою.
Це вас хвилює?
Чи хочу я вірити у свою важливість? Авжеж.
Я маю певне самолюбство. Упевнена, що й ви також.
Може, не щодо зовнішності.
Але я більше неважлива.
І ви неважливі.
Люди, які стежать, теж не мають значення.
А головне ось що.
Вони летять сюди.
Як щодо Еванса?
Він важливий для вашого Господа?
Я не знаю.
Ми вірно припустили, що він батько Віри.
Лише в біологічному сенсі.
Ви приховали від неї правду.
Так.
Чому?
Бо вона була заслабкою.
То ви намагалися її захистити,
але нічого не вийшло, так?
Може, ви, зрештою, і не добрий поліціянт.
Може, Еванс їй сказав.
Вона його не знала.
Коли він вперше її побачив, вона була в труні.
А я думав, що я хріновий батько.
Упевнена, що так і є.
Коли ви віддали шолом Джин Чанґ, то сказали, що він належав Вірі.
Я збрехала.
Навіщо вербувати Джин Чанґ?
Вона могла бути найталановитішою серед фізиків свого покоління.
Навіть кращою за вас?
Ні.
- Є одна річ, яку ми не можемо збагнути. - Лише одна?
Радіосигналу знадобилося чотири роки,
щоб дістатися з нашої планети до їхньої, так?
Ще чотири роки йшла відповідь.
Та судячи з усього, Еванс проводить більшу частину життя на кораблі,
на «Судному дні».
То що він там робить?
По вісім років чекає на відповідь?
Ні.
Я дурень, освіти не маю,
але я не розумію цього. Хіба що...
Хіба що?
Є швидший спосіб комунікації.
Але ж зв'язок, швидший за світло, неможливий.
Неможливий для нас.
Хотіла б я показати вам майбутнє.
Закладаюся на двадцятку, воно не таке чудове, як гадаєте.
Вважаєш себе студентом-істориком?
Не найулюбленіша моя дисципліна.
Та й не було такої.
Тест ДНК робив колись? Перевірити, чий ти нащадок.
А я робив.
Знаєш, хто я?
Напівшакал?
Європейська дворняга. До біса нудно.
Окрім цього. На один відсоток я монгол.
Ми майже брати.
Знаєш, що це, Клеренсе? Залізні стремена.
Їм майже 1000 років.
Поглянь.
Армія Чингісхана першою впровадила металеві стремена.
Вони краще билися верхи, ніж вороги.
І завоювали світ. Усіх перетрахали.
От я на один відсоток монгол.
Скільки коштують 1000-річні стремена?
Я не знаю. Це подарунок від китайського друга.
Більш успішного китайського друга.
Ну вочевидь.
Ти добре попрацював зі старенькою.
Вона нічого не приховувала.
На її думку, це вже неважливо.
Вона нас недооцінює.
Або так, або нам гаплик.
Якщо ти правий, і Еванс записував
свої розмови із Сан-Ті...
Він їх зберіг.
Для них це слово Господа, як Біблія.
Нам потрібна та Біблія.
Треба дізнатися все що можна про цих виродків.
Є 400 років, аби скласти план,
та не можна планувати без розвідки.
Треба з'ясувати, які в них стремена.
Вірно.
Це наче визволення заручників, але заручник — жорсткий диск
чи що воно там, де це все зберігається.
Десь на «Судному дні». Це єдине безпечне місце для зберігання.
Нам треба захопити записи.
Це непросто.
Ми не знаємо, скільки людей на борту. Може, понад 1000.
Зрадники людства.
Там є і діти.
Шкода, що їхні батьки зрадили свій вид.
Маємо те, що маємо.
Як нейтралізувати всіх на борту, не пошкодивши дані?
Якщо зі спецпідрозділом,
це буде кляте криваве місиво з обох сторін.
І вони знищать диск до того, як його дістануть наші хлопці.
Так, краще не треба.
Ракетний удар може підірвати те, що нам потрібно.
Можна спробувати якийсь газ, але на кораблі хороша вентиляція.
У тебе всі ідеї — лайно.
Вибачте. Ви хотіли гарну ідею?
Цікавий факт: «Судний день» щойно
забронював прохід за місяць в Управлінні Панамського каналу.
Усі наче в доброму гуморі, попри все.
Коли ви поруч, люди бадьоряться.
Люди схвильовані.
Ну звісно.
У деяких з них близькі за ґратами. А деякі зникли.
Це велике випробування віри.
Твою віру випробувано?
Ми завжди думали, що Господь наглядає за нами.
На відміну від міфічних богів, вигаданих нашим видом,
наш Господь усе ж опікується нами.
Але та облава в Англії...
Я не розумію.
От у тебе є кіт, так?
Твій кіт розуміє, чому ми пливемо через Атлантику?
Пробачте мені. Я...
Господь говорить зі мною щодня.
Облава не була несподіванкою.
Гадаєш, вони дозволили б цьому статися, якби не хотіли цього?
Ні.
Якщо наших товаришів в Англії схопили або вбили,
це частина плану Господа.
Так. Звісно.
Побачимося за вечерею.
Господи.
Я розумію, що мовчання — частина плану,
але я продовжую служити вам.
Ми всі продовжуємо служити вам.
Ми ніколи вам не брехали.
Ніколи.
Будь ласка.
Поговоріть із нами, прошу.
Прошу, Господи.
Це майже абсолютно точне датування виробу.
Найкращі вироби Фаберже з 20-го сторіччя...
- Так. - Часи автомобілів, телефонів,
навіть електрики. А тут щось таке, ця червона...
- Оце непогано. - Чорт! От дідько.
- Нащо ви до мене підкралися? - Це ж мільйон фунтів.
Спойлер.
По дорозі заїхав до «Маркс і Спаркс».
Гадаю, їжа у вас тут кепська.
Знайшли ту тварюку, яка вбила Джека?
Ні.
Поки що ні.
Її люди тримають секрети під замком на великому кораблі.
Якщо ми хочемо дістати ці секрети,
вам треба відновити виробництво нановолокон.
Що?
А справедливість для Джека?
Вірно, це ваша робота.
- Я прошу вас повернутися до роботи. - Легко вам це казати.
Ви не мали бомби в голові.
Вам лячно. Я це розумію.
Ви праві, що боїтеся,
але ми маємо шанс зупинити цих виродків,
і мені потрібна ваша допомога.
Чому? Що мої нановолокна зроблять проти них?
Цього я вам не можу сказати.
То я маю вам просто повірити?
Так.
Сигарету дати?
- Тут не можна палити. - Чорт, матиму проблеми.
Це не допоможе.
Поліція надворі теж не допоможе. Ви це знаєте?
Щось за чотири світлових роки передає картинку на мою сітківку,
тож люди зі зброєю мене не захистять.
Не інопланетяни вбили Джека.
О боже. Я хочу випити.
Овва.
- Стара класика. - Я такий.
Що це?
Віскі.
Яка гидота.
Хороше мені не по кишені.
Числа.
Чому вони не повернулися?
Гадаю, Господь перестав захищати свою паству.
Вас, чоловіків і жінок, відібрав особисто капітан Варма.
Ви найкращі інженери флоту,
хоч для мене це повна туфта.
Певно, вам дивно приймати накази від дублінця в цивільному.
Мабуть, це вперше, еге ж?
У вас є шість днів, щоб завершити інженерний проєкт.
Коли ви успішно його завершите, не буде ні медалей, ні визнання,
ні слави.
Але наступні шість днів — найважливіші у вашому житті.
Не облажайтеся.
Він справжній козел, хіба ні?
Хіба ж справжній?
Збирайтеся. Ми їдемо.
Хіба не дивно, що він поставив бойфренда Джин на чолі місії?
Усе, що він робить, дивно.
Чому ви не їдете?
Маю інші навички.
У вас є навички?
Колись я був головним слідчим у справі про вбивство.
Один мексиканець скинув дружину зі скелі.
А знаєш чому?
Текіла.
Привіт, Соле. Вітаю, незнайомцю.
Привіт, друже.
Як у тебе справи?
Та все добре.
Добре.
Містер П'ю підкинув мене сюди.
Містере Давнінгу. Я Селвін П'ю, майновий адвокат Джека Руні.
Вибачте, що турбую у вихідний. Але це терміново,
враховуючи масштаби заповіданого.
Хіба так говорять?
Саме так.
Перепрошую, я під кайфом.
Мій клієнт, покійний містер Руні, залишив вам половину свого майна,
що після сплати податків складає
майже 20 мільйонів фунтів.
Коли папери підпишуть і пришлють нам,
потрібні ваші вказівки, куди перерахувати гроші.
- Я прослідкую, щоб він усе підписав. - Дякую.
Тоді я вже поїду.
Дякую.
Дідько.
Тобі треба?
Гадаю, ти знаєш, чого б хотів Джек.
Знайти найкращого онколога на планеті, найновіші ліки...
- Запізно. - Не здавайся.
Звідки ти знаєш?
Я вислухав іншого спеціаліста, Соле. Я не дурень.
Він занадто розповсюдився.
Час, який залишився, я не хочу провести в поїздках,
під уколами, аналізами й томографами.
Я просто хочу, знаєш, дивитися на небо.
Їсти щось смачне.
Мати кілька гарних тижнів, поки не стало геть сутужно.
Я розумію.
Я б теж так зробив.
Хочеш їсти?
Вмираю з голоду.
Знаєш, тут неподалік є крамниця з випічкою.
Обожнюю випічку.
Можемо купити п'ять мільйонів тістечок.
КУЛЕБРА, ПАНАМА
Земля, це водолаз один,
бічні лебідки на місці, ставимо лебідки по лівому борту.
Плюс. Ліва колона на місці.
Приєднання волокон з лівого боку через десять хвилин.
Після повного натяжіння можна опустити панелі.
Тільки обережно.
Треба зістарити, перш ніж кріпити нановолокна.
Ще один шар іржі. Хай на вигляд їм буде 30 років. Гаразд?
Усе в порядку?
Так точно.
До «Судного дня» 26 годин.
Ви в нормі?
Усе добре.
Не певен, що це сильна сторона капітана Варми.
Перевірте за ним.
Скільки людей на борту?
Ми не знаємо.
Є хтось із Управління каналу?
Лоцман.
Він має супроводжувати корабель аж до Тихого океану.
А ми не можемо...
Чи можна якось попередити його?
Коли будували канал знаєте, скільки людей загинуло?
Ніхто не знає.
Приблизно від п'яти до двадцяти тисяч.
Через малярію, жовту лихоманку.
А ще були зсуви, аварії з динамітом і потоплення.
Усяке творилося, та ці бідолахи продовжували копати до кінця.
Але що важливіше для людства:
цей канал чи перемога над ворогом, який хоче захопити наш світ?
Я їй не довіряю. Тричі перевір її роботу.
Скільки людей на кораблі?
Не знаю.
Ти ж моряк.
Знаєш тип корабля, який у нього екіпаж. Так?
Це не просте судно, а переобладнаний танкер.
Якщо системи автоматизовані, може стати малої команди.
Ну приблизно скажи.
Я не знаю.
Може, це й не спрацює.
Чому не спрацює?
Бо ми ще ніколи не робили волокон такої довжини.
Ми не тестували під водою. Не знаємо, чи витримають опори...
Опори витримають.
То ти хочеш, щоб усе вийшло.
Звісно, я цього хочу.
Навіть коли ти не знаєш, скільки людей ми вб'ємо?
Ти нічого про них не знаєш, хто вони,
як їх звуть, чому заслуговують смерті.
Я знаю, що це важливо.
- Вони б не послали нас... - Хто саме?
Вейд? А хто такий Вейд? Хто боси Вейда?
Нам кажуть убити невідомих людей із неясних причин,
а ти такий: «Так, звісно»?
Я не така, як ти.
Я на це не підписувалася.
Ти розумієшся на цьому краще за мене.
Ти військовий.
То що, по-твоєму, відбувається?
По-моєму, це війна.
Це останній. Починаємо.
Перший — третьому. Усі на позиціях.
Перший, починайте. Ми готові.
Перевіряю позиції три-один.
Усе гаразд?
Ось і корабель.
Саме так.
Нічого не вийшло.
Чому воно не діє?
Діє.
Дивись!
Гляньте!
Що це було?
Не знаю. Навчання з пожежної безпеки?
Біжіть!
Фелікс!
На нас напали?
Пане!
Пробач мені, Господи.
...чекайте подальших інструкцій.
Вітаю, докторе Салазар.
Містере Вейде, капітане Вармо, ми його знайшли.
Дякую.
Досі нічого?
Минуло лише два тижні.
Лише?
Я вже казав Вейду.
Він не слухає.
Скільки ж треба часу?
Не думайте, приблизно.
Оскільки ця квантова криптографія на 20 років випереджає нашу,
середній час складе
десь 3,8 трильйонів років.
Годі верзти дурню.
Може, пощастить,
то буде 3,8 мільярди років?
То відкрийте його.
- Відкрити? - Так. Може, усередині є щось корисне.
Я його не відкриватиму.
Ця штука ні фіга не варта без того, що там усередині.
Як я казав ще від початку,
груба криптографія просто не може...
Що сталося?
Відкрилося.
Це ж не ви.
Це відкрилося, бо вони хочуть, щоб ми це побачили.
Двадцять вісім гігабайтів тексту й медіафайлів?
Менше, ніж у моєму телефоні?
Може, не саме у вашому.
А оце що?
Тип файлу мені незнайомий.
Це ж 100 петабайт.
- Я не знаю, що це означає... - Це означає 100 мільйонів гігабайтів.
Більше, ніж у моєму телефоні.
А звук був який. Вам би він не сподобався.
Наче Бог нігтями шкрябав дошку для крейди.
Співчуваю вашій втраті.
Хоча, схоже, він не дуже й допомагав по дому.
Кажете, космічні друзі дозволили нам розбити організацію
і полонити вас.
Це вони нам теж дозволили?
- Так. - Чому?
Чому вони дозволили нам знищити корабель і вбити вашого друга?
Логіку їхніх причин я не в силах розуміти.
Це нестрашно.
Я знаю, що вони летять урятувати нас від нас самих.
Знаю, що вони єдині, хто це може.
Обережно зі знаннями. Це початок проблем у більшості людей.
Я теж дещо знаю.
А, ну так, я ж сам сказав бути обережним із цим.
Гадаю, вас усе ж зацікавить те, що я знаю.
Ви хочете зруйнувати мою віру,
але вона сильніша за вас, бо вони сильніші за вас.
Ви дійшли від «знаю» до «вірю» за пів хвилини, та нічого.
Віра — це добре.
Я теж вірю, що коли вони прилетять, ми їх знищимо.
Ваша віра здається мені ще безглуздішою, ніж моя вам.
Повернімося до того, що я знаю.
Пам'ятаєте, пів хвилини тому?
Ви ж хотіли знати.
Чому нам дозволили знищити корабель, вбити послідовників,
розігнати всіх і заарештувати вас?
А я під арештом?
Який злочин я скоїла?
Що це?
Це? Те, що ми знайшли на «Судному дні».
Сам Шекспір так ретельно не виписував діалогів.
Це записи розмов між Евансом і вашим Господом. Ось.
Ми зібрали найкраще. Послухайте.
Ось хто насправді ваші космічні друзі
й що вони думають про вас.
Обережніше з вашими знаннями.
Тут починаються ваші проблеми.
Хіба ви ніколи не кажете щось неправдиве? Ви не можете брехати?
Ти так робиш? Ти брешеш?
Я намагаюся не робити цього, але так.
Так, ми всі іноді це робимо так чи інакше.
Гадаю, ми тепер розуміємо.
Брехун — це той, чиї слова неправдиві.
Брехунам не можна довіряти.
Ми не можемо співіснувати з брехунами.
Ми вас боїмося.
Господи?
Мій Господи?
Господи, ви мене чуєте?
Це Авґустіна Салазар. Я не можу відповісти...
Привіт, це Радж, залиште повідомлення.
Чорт.
Якої холери?
- Ви чому тут? - Приїхав по вас.
Що? Навіщо?
Більшості людей лестило б, що бос відвезе їх на роботу.
Ви мені не бос.
Агов.
Капітан Варма каже, що ви розумієте додаткові виміри, вищі виміри.
Розмовляли з Раджем?
Я часто з ним розмовляю. І з усіма своїми працівниками.
Він у Королівському флоті. Якщо ви не король, він не ваш працівник.
Він не казав, що працює на мене? Добре.
Чому б я вам вірила?
Вищі виміри.
Гадаю, ви обговорювали цю тему з командиром Вармою?
Він це сказав?
Вищі виміри, ви на цьому розумієтеся?
Ніхто їх насправді не розуміє. Наш мозок тривимірний, не десяти.
Наскільки ми здатні їх зрозуміти, так, я розумію.
Результат останньої місії Раджа змушує нас думати,
що нам потрібне таке розуміння.
Я нічого не знаю про його місію.
Весь тиждень не можу йому додзвонитися. Де він?
А ви настирлива.
- Я настирлива? - І повторюєтеся.
- Як працюватимете на мене? - Я і не хочу.
Добре, тоді ви бос.
Навіщо вам знати про вищі виміри?
Слово «Софон» для вас щось значить, бос?
Вони щось хочуть показати.
- Що? - Не знаю. Цього досі ніхто не бачив.
Хтось уже дивився?
Ні, пане.
Це ще один рівень гри?
Можливо.
Що нам робити?
Приготуйтеся до дечого дуже дивного.
Це я вже чув.
Ні, насправді дуже дивного.
Із цим я впораюся.
Я питаю, як нам почати?
Одягайте його.
- І все? - Кажете, вони хочуть нам щось показати.
Якщо вони хочуть, це спрацює.
Ну гаразд.
Боже, чорт!
Еге ж.
Як вони знають, у чому ми?
Не знаю.
Хто вона?
Штучний інтелект. Або одна з них.
Вони схожі на нас?
Ми зовсім не так виглядаємо.
Це все лише для вас.
А як ви виглядаєте насправді?
Вам не сподобається.
Нащо ви привели нас сюди?
Сказати вам, що ми приречені.
Наш вид приречений.
Чому?
Скільки часу флот летітиме на Землю?
Чотириста років.
Тому ми й приречені.
Люди існують понад 100 000 років.
Більшу частину часу ви мало чим відрізнялися від мавп.
За скільки винайшли землеробство?
Коротше, кажи вже, до чого ти ведеш.
За 90 000 років із мисливців і збирачів ви стали аграріями.
Скільки часу знадобилося, щоб ви стали промисловцями?
Близько 10 000 років.
Атомна енергія?
Двісті років.
Комп'ютери? Інформаційна ера?
П'ятдесят років.
Як думаєте, скільки часу ми йшли
від полювання до землеробства, потім до промисловості,
потім до атомної енергії?
Набагато довше.
Наша планета стабільна.
Наші катастрофи не нищівні.
Ми не мали починати спочатку.
А вони починали. Щоразу, коли їх було винищено.
Мине 400 років, перш ніж ми досягнемо вас.
До того часу ви вже давно перевершите нас.
Ви знищите наш флот, потім повернетеся й знищите наш світ,
аби ми більше вам не погрожували.
Це не завоювання.
Це похоронна процесія.
Якщо ви не вигадаєте, як нас обеззброїти.
Щоб ми не рухалися вперед.
Вигадали?
Так.
Ми вб'ємо вашу науку.
Ми зробимо це нашими Софонами.
Що таке Софон?
Це протон.
Ми зробили з нього розумний комп'ютер.
Комп'ютер не може бути настільки малим.
Це неможливо.
Неможливо для вас.
Усесвіт має більше вимірів, ніж три, у яких ми живемо.
Вони сховані,
щільно згорнуті поза межами нашого зору.
Але в нас є технології, щоб їх розгорнути.
Ми беремо енергію, недосяжну вашій уяві, і фокусуємо її на одиничному протоні.
А коли його вищий вимір відкрито...
Навіть крихітний протон стає чимось дуже великим.
Ми створили розум завбільшки як цілий світ.
Софоне, ти не спиш?
Я у повній свідомості.
Я розумію свою ціль.
Я можу згорнутися до початкового розміру.
Виконуй.
З усіма нашими ресурсами ми виготовили чотири софони.
Два по два.
Кожна пара має тісні квантові зв'язки взаємоіндуктивного рівня.
Два з них лишилися в нас.
А два інших ми відправили до вас.
Усе, що бачать і чують вони, бачимо й чуємо одночасно також і ми.
Навіть коли вони за кілька світлових років.
Протони практично не мають маси.
Їх можна легко розігнати майже до швидкості світла.
Навіть ви б це змогли.
Вони вже дісталися вашої сонячної системи.
На вашій планеті вони осіли
там, де ваші найкращі уми досліджують буття
на фундаментальному рівні.
Так ми знищимо науку, яка може нас перемогти.
Ви отримуватимете хаотичні й безглузді відповіді.
Усесвіт назавжди залишиться для вас загадкою.
Замість правди ми явимо вам дива.
Ми огорнемо ваш світ ілюзіями.
Змусимо вас бачити те, що хочемо ми.
Ми скрізь. Ми всюди.
Завжди спостерігаємо. Дізнаємося всі ваші секрети.
Викриваємо вашу брехню.
І ми навчимо вас знову боятися.
Вони гріються на сонечку.
За своє життя ці тварини можуть тричі або й більше обігнути земну кулю.
ВИ — КОМАХИ
Переклад субтитрів: Ольга Цяцька