Der er stadig panik verden over efter det såkaldte "øje i himlen".
Millioner er gået på gaderne,
efter det stod klart, at en rumrace kaldet San-Ti er på vej mod Jorden.
Mange lande har sat militæret ind for at lægge låg på optøjerne.
Trods løfter om, at rumvæsnerne først når Jorden om 400 år...
Generalsekretær Joseph har også udtalt, at mødet...
Menneskeheden vil overleve denne krise, ligesom vi har overlevet tidligere kriser.
Indenrigsministeren har hverken bekræftet eller nægtet,
at der nedsættes et multinationalt organ viet det globale forsvar.
Vi er ikke kryb!
Antallet af omkomne er støt steget...
Statsministeren opfordrer til ro og overblik.
Det brænder atter i London til aften,
hvor optøjerne fortsætter efter nyheden om, at San-Ti fra rummet...
Statsministeren opfordrer til ro og overblik.
I sin tale på TV i dag
understregede han, at San-Ti først ankommer om 400 år.
Der er nu indført udgangsforbud i større byer i hele USA.
Vi starter forberedelserne for fremtidens generationer i dag.
Vi startede Stjernedestinationen for at finansiere et forsvarssystem i rummet.
Alt kræver finansiering.
Vi gør alt, vi kan, for at beskytte vores planet.
Stjernedestinationen.
Stjernedestinationen...
VI ER IKKE KRYB
Det er ikke alle, der frygter San-Ti. Visse parter byder dem velkommen...
Der er opstået religiøse sekter, der tilbeder San-Ti.
De ser rumvæsnerne som frelsere og ikke fjender.
Politiet har endnu ikke afgjort, om grupperne er farlige.
De overvåger...
Mange er fortvivlede over nyheden.
NHS siger, at den mentale folkesundhed er i krise.
Og da San-Ti først ankommer om 400 år, er krisen langt fra overstået.
Jeg tænkte, en ven kunne hjælpe på humøret.
Hun har intet sagt, siden Almagten sagde, at vi er kryb.
Nu lader jeg jer være alene.
Sig til, hvis I mangler noget.
Du er heldig.
Ingen vinduer eller medier.
Hvordan tror du, der er derude?
Alle er rædselsslagne.
Folk begår selvmord.
Mange af dine følgere.
Du førte dem direkte til helvede.
Hvorfor skulle Vera dø?
Hun lærte mig at tænke videnskabeligt og gav mig et mål.
Hvorfor skulle din datter dø?
Beordrede du mordet på Jack?
Han var klog, loyal og sjov, men du fik ham slagtet.
Hvorfor?
Lad være med bare at sidde og glo! Hvorfor?
Der var en plakat på den tribune, hvor min far døde.
Jeg så den alle vegne i Beijing det år.
En mand, der med en hammer smadrer Buddha, Jesus
og en rock'n'roll-plade.
Der stod "Destruer den gamle verden. Skab den nye verden".
Det er det eneste, jeg var enig med rødgardisterne i.
"Skab en ny verden."
Er det det, du tror, du gør?
Du forrådte alle, der lever.
Alle, der bliver født, og hvorfor?
Så rumvæsner, der siger, vi er kryb, kan komme og dræbe os?
Så de kunne frelse os.
Så du ikke øjet i himlen?
Tror du virkelig, de vil frelse os?
Nej.
Nu ved de, hvordan vi er.
Vi lyver og bedrager.
Vi har et mørke indeni os, som de ikke kan forstå.
Vi er for farlige til, at de kan leve med os.
Faldt det dig aldrig ind, at du risikerede alt?
At du indbød en mere avanceret race til at erobre vores verden?
Jeg var villig til at risikere alt. Jeg så den kurs, vi havde sat.
- Jeg så, hvor den førte hen... - Ja, "jeg"!
Hvorfor har du ret til at bestemme for os alle?
Vera sagde altid, du var en fantastisk fysiker,
men sådan vil vi ikke huske dig.
Du er en forræder.
Og hvordan vil de huske dig, Jin Cheng?
Som en, der kæmpede imod.
Fra nu af sker forsvaret af menneskeheden herfra.
Langt fra optøjerne i byerne, tilbedere af rumvæsner og selvmordskulter.
Her har vi ro til at planlægge, hvordan vi besejrer San-Ti.
Så find jer til rette,
nobelpristagere og de skinsyge tabere uden en.
I skal være her længe.
Til trods for hvad mange "hulemænd" deprimerende nok tror, så findes San-Ti.
Og de har erklæret krig. Jeg har i sinde at kæmpe.
Kan deres Sophoner se og høre alt, kender de så ikke vores planer?
Lad dem lytte.
- De kan jo udrette... - De kan ikke udrette alt.
De kan ikke lyve. Det ved vi fra Evans notater.
Og de har kun to Sophoner. Det sagde de selv.
"Kun"?
Kun to alvidende supercomputere på størrelse med en proton?
Som tog millioner af år at bygge.
De udvikler teknologi langsomt. Vi er hurtige.
Derfor angriber de vores videnskab.
Lad dem bare prøve.
Den avancerede forskning er saboteret og skal indhentes.
Vi videreudvikler teknologien, vi har,
og i mellemtiden skal vi lære mere om, hvordan de gør tingene.
- Lad os lære fra kilden. - Altså udspionere dem?
- Du vil bygge et teleskop. - Lad NASA om teleskoperne.
Vi sender en sonde til at aflytte fjenden.
De sender Sophoner for at lære om os.
Vi anlægger samme strategi.
Er rumfartøjerne store eller bittesmå? Hvad er deres svagheder?
For at bekæmpe fjenden skal vi kende fjenden.
Selv hvis vi sendte en sonde op i morgen...
Den ville møde dem om cirka...
...398 år.
Deres hastighed er 1 % af lysets. Det er også vores mål.
Om 100 år kunne vi måske opnå 1 % af lysets hastighed.
Men at sende en sonde op med det samme...
- Det er umuligt. - Nej.
Gjorde de det, så kan vi også.
Vi er ikke dem.
Nej, I er ikke.
Jeg hører, du vil kæmpe imod. Det vil jeg også.
Der er kun to Sophoner. De kan være overalt, men ikke alle vegne.
Alle partikelacceleratorer i verden skal startes igen og køre i døgndrift.
Hvor travlt tror du så, Sophonerne får med det?
Ikke ret travlt.
En Sophon kan nå Jorden rundt på en ottendedel af et sekund.
Der er 2.000 acceleratorer.
Vi afstemmer planer og eksperimenter verden over med regelmæssige intervaller.
Det vil beskæftige den ene Sophon.
Vi kunne bygge på Månen.
Månen?
Ja, tur-retur tager den tre sekunder.
Men den anden driver folk til vanvid med tal på nethinderne.
Ved at fokusere på ét mål holdes den anden beskæftiget.
Det vil ramme San-Ti.
Der kan du bare se. Du arbejder for mig allerede.
Jeg sender en sonde op for at aflytte San-Ti.
Ingeniørerne er verdens bedste, men hænger sig i gennemførligheden.
"Intet kan lade sig gøre."
Her er din udfordring.
Send en sonde med mindst 1 % af lysets hastighed
med den teknologi, vi har.
Kan du finde en løsning, så fremlæg den på Wychwood Manor.
- Vil du have? - Ellers tak.
Er du sikker? Det hjælper mod smerter.
Det er ikke så galt lige nu.
Du behøver ikke være tapper sammen med mig.
Når jeg skal dø en dag, vil jeg tude som et barn.
Men nogle gange har min krop det faktisk ret godt.
Og så kan jeg fokusere på, hvor skideskræmmende det er.
Jeg er ikke ligefrem begyndt at tro på Gud,
men jeg forestiller mig deroppe, når det hele er slut.
Op i røven med det. Her er, hvad du skal gøre.
Køb en flishugger, når jeg er død.
Prop mig i den, så jeg kan gå i et med ozonlaget.
- En flishugger forstøver dig ikke... - Nu skal du ikke være kæk.
Det er mine sidste ønsker, så vis lidt respekt!
Det er en aftale.
- Hejsa! - Hej.
Hej.
Er du okay?
Ja.
Englands strande er ret skod.
Under Ming-dynastiet byggede Kinas flåde en krudtdrevet raket
med små missiler indeni.
Det gav et middelaldervåben, der udrettede moderne skade.
Så man har før opnået avancerede resultater med nutidsmaterialer.
Den energi, det kræver at få en sonde på blot et par kilo
op på 1 % af lysets hastighed, er enorm. Men vi har faktisk energikilden til det.
Jeg vil bruge vores atomvåben.
Et rumskib ladet med atombomber?
Du har set lidt for mange film med Vin Diesel.
Et sådant fartøjs masse ville også gøre det umuligt at affyre.
Sandt nok.
Men som I kan se på side fem, flyver bomberne ikke med sonden.
Selve sonden har meget lille masse, så den kan accelerere langt lettere.
Hvordan fungerer det så?
Se på side 12.
Jeg bygger på en idé, som Stanislaw Ulam havde i 40'erne
om atomdrivkraft og raketter.
Forestil jer 1.000 atombomber jævnt fordelt
fra Jorden og frem mod San-Tis flåde.
Bomberne kan placeres ved hjælp af rumfartøjer, vi allerede har.
Sonden ville have en masse på under 1.000 kilo
og drives frem af et solsejl.
Sonden passerer den første bombe, der detonerer
og sender sonden mod den næste.
Der detonerer og sender den afsted igen og igen og igen.
Tidsindstiller vi detonationerne til, når sonden passerer,
så der overfører 30 kN kraft til sonden per eksplosion,
betyder den samlede acceleration, at vi når
1,12 % af lysets hastighed efter 1.000 eksplosioner.
Hver bombe er som et trappetrin, der bringer os nærmere målet.
Det er kreativt tænkt, men helt uafprøvet og uden fejlmarginal...
Endvidere ville det stride mod mange atomtraktater...
- Og ville det ikke koste trillioner? - Fornuftige tanker. Dr. Cheng?
Traktater kan ændres.
Vi har til opgave at løse et videnskabeligt problem.
Andre må løse det finansielle,
og alle løsninger vil koste en formue.
Og ja, fejlmarginalen er lille.
Men det er ikke umuligt.
Dr. Cheng skal have ros for sit underholdende forslag.
Men vil man virkelig opnå 1 % af lysets hastighed,
vil det bunde i årtiers forskning og ikke i fis og fyrværkeri.
Vi har 400 år, mr. Wade.
Hvad betyder et par årtier?
Planen er værd at overveje.
Jo nærmere vi er dem, jo mere ved vi om dem.
Det er det første forslag, der giver 1 % i vores levetid.
Jeg vil ikke dø, hvor mine folk har opnået røv og nøgler.
Du får et kontor.
- En række forskere... - Rumvæsnerne kommer om 400 år.
Det er længe at hamstre grahamskiks.
Vi er gået grassat.
Og et nyt, ambitiøst initiativ, Stjernedestinationen,
har vakt interesse blandt verdens rigeste.
Mod otte- til nicifrede beløb siges det,
at de rigeste mænd og kvinder har købt retten
til stjernerne på Mælkevejen. Rettighederne...
Det fatter jeg ikke.
De rejser penge til krigen.
- Kager til billionærer. - Folk donerer penge.
Kan vi så indhente de grønne marsmænd bag øjet i himlen?
De gør i det mindste noget.
Folk tilbeder rumvæsnerne. Det er også noget.
Vi bør bruge pengene på at hjælpe folk.
Ikke på at finansiere en krig i 2400.
Men det er en god historie, ikke?
Det er bedre at forestille sig fremtidens Klodernes kamp
end at løse de aktuelle problemer.
Jeg ville bare købe øl.
Pubben får måske leveret i aften, men I er mange om buddet.
Kunne jeg måske bestille fem flasker virkelig god whisky fra næste levering?
Hvad vil du have?
Macallan 30?
Dyre dråber.
Jeg er også ved muffen.
...tilslutte sig Den Strategiske Efterretning.
Jeg kan først få den næste år. Kan du vente?
Det går desværre ikke.
Kom ind.
Ville De tale med mig?
Du har tre minutter.
Javel.
Tak, fordi De har tid.
- Jeg... - Vil du åbne vinduet? Her er indelukket.
Jeg ved, hvad De vil.
Vinduet kan ikke åbnes,
men De ville se, hvordan jeg reagerer på en umulig opgave.
Helmer jeg? Bruger jeg værktøj?
Knuser jeg ruden?
To minutter.
Javel.
Jeg synes, jeg klarede opgaven i Panama godt.
Vil du have udmærkelser?
Så tag tilbage til flåden og sejl i ring iført en sjov hat.
Det vil jeg ikke. Jeg vil arbejde for Dem.
Og med min erfaring i nuklear teknik
og flådestrategi bør jeg indgå i Deres rumflåde.
Og ikke være papirnusser eller ophøjet vinduesåbner.
Hvilken rumflåde?
Den, De i en måned har bedt designe rumfartøjer.
- De oplysninger er fortrolige. - Ja.
- Hvor længe har du vidst det? - I to uger.
Så kommer du to uger for sent.
- Jeg afventede. - Venter du, bør du slet ikke være her.
- Lad mig være med i projektet. - Fint.
Tak.
Chef.
Du vil elske Mare Imbrium.
Mare Imbrium?
På Månen?
Hvor vi bygger en base og samler fartøjerne.
Lavere tyngdekraft betyder større fartøjer.
Farligt arbejde, men det giver udmærkelser.
Hvis du overlever.
Luk vinduet på vej ud.
Hej.
Gudskelov.
Er han okay?
Nå, du ignorerer mig ikke.
Du har ikke sagt, hvor du var.
Sagde Raj ikke det?
Raj?
- Var du sammen med ham? - Hej med dig.
Hejsa.
Og du har selv taget mad med.
Den er til dig. En housewarminggave, når du ikke orker at se på havet.
Jeg elsker den allerede.
Hvem skrev "Fortællingen om Fiskeren og Fisken"?
- Det var vist Pusjkin. - Ja, Pusjkin.
Så det hedder den.
Pusjkin.
Det er et godt navn.
Tak for mad, venner.
Hov, ro på.
Tænk, at du arbejder for den skide fascist igen.
Jeg ved det godt...
Men han kæmper, og efter alt, jeg var udsat for,
og alt, vi har været udsat for, så må jeg kæmpe.
Det lyder som beundring.
- Han prøver jo. Til forskel for de fleste. - Han er morder.
San-Ti erklærede krig. Det betød øjet i himlen!
Har Raj fortalt dig om Panama?
Hold da kæft. Kender du overhovedet din kæreste?
- Nu bliver jeg urolig. - Tal med ham.
Lad os se, om han taler sandt.
Ja, men San-Ti findes.
- Jeg må gøre noget... - De er 400 år herfra.
Alle, du kender og elsker, er døde, før de ankommer.
Og deres børn, børnebørn og...
- Så du ignorerer det bare? - Nej, jeg gør ikke.
Hvad arbejder du på for lede stodder?
Jeg skal bruge et solsejl
på fem kvadratkilometer, men med en masse på 50 kilo.
Nej.
Alt afhænger af et nanosejl, som kun du kan designe.
Og jeg siger nej.
De bedste fysikere er med. Vi har vilde ressourcer.
Sidst vi gav de bedste fysikere vilde ressourcer, endte det med Hiroshima.
Jeg designer jo ikke våben.
Ikke endnu.
Hej.
Du er tidligt oppe.
Jeg ser altid solen stå op.
Hvorfor sagde du det ikke?
Så blev du bare bekymret.
Og hvad kunne du gøre?
Jeg ville være rasende, hvis du...
Hvis du...
Hvis du gik hen og bare...
...ikke sagde det.
Hør lige.
Skal jeg blive lidt?
Nej, det kan jeg ikke acceptere.
Du skal redde verden. Jeg har det fint her så længe.
Forestil dig, at det er dig, og det er mig.
Hvad så, fister?
Hvad så?
- Er Jin her stadig? - Nej, hun kørte for 20 minutter siden.
Hvordan gik det?
Som sædvanlig.
"Godt at se dig. Vi ses.
Tak, fordi du kom. Kom snart igen."
Ikke andet?
Hvad mener du?
Kors i hytten!
Som døende kunne du i det mindste have sagt noget denne gang!
Det var en udramatisk afsked. Hvorfor spolere det?
Jeg har aldrig set nogen elske nogen højere.
Tager du det bare med i graven?
Vi to aftalte en flishugger.
Var jeg dig, skulle hele universet vide det.
Ved du, hvor mange gange jeg har forestillet mig det?
Millioner af gange, men det ender akavet og uretfærdigt mod Jin,
fordi hun jo ikke føler det samme.
- Det ved du jo ikke. - Fint.
Lad os sige, jeg gjorde det.
Jeg gør det, falder på knæ og skriver en skidesmuk sonet.
Og hvad så? Hvad gør hun så? Går hun fra kæresten?
Op i røven med ham!
Jeg er fristet til at smide dig på et tog til London,
så du kan lette dit hjerte.
Hvad vil Will gøre?
Will gør ikke noget.
Men han vil sende en døende mand til London
for at lette sit hjerte til en pige og ødelægge deres venskab.
Ja, det skal du sgu da bare.
Hun har en kæreste!
Op i røven med ham.
Det var en hemmelig mission. Jeg skal følge reglerne.
- Vi har jo samme sikkerhedsgodkendelse. - Ja, og vi har næsten ikke set hinanden.
Hvornår skulle jeg have sagt det?
Da du kom hjem fra Panama, sagde du, det bare var en øvelse.
Det var jeg nødt til.
Generer det dig ikke, at 1.000 mennesker blev dræbt?
Dem om bord myrdede videnskabsfolk.
De smadrede forskningen, så San-Ti lettere kan myrde resten af os.
Det er dem, der myrdede Jack.
Hvad havde du gjort, hvis det var dig?
Det generer mig, at du tager det så afslappet.
Er du klar over, at det, du gør for Wade, er krigsforberedelser?
Kan du ikke være en del af det, bør du ikke lede missionen.
Jeg er ikke som dig! Vi to laver overhovedet ikke det samme!
Jeg gør det beskidte arbejde, så du kan stå med rene hænder.
Tror du, Auggie er uskyldig?
- Det var hendes nanofibre! - Og hun er helt ødelagt.
Hun drikker sig i søvn hver aften.
Du sidder på et laboratorium eller bag en skærm højt hævet over det.
Men vi kæmper i samme krig.
Godt.
Kom her.
Okay, kom. Op med dig.
Kom.
Jeg har dig. Pas på. Sådan, kom.
Pis. Okay.
Vi er der næsten.
Sådan.
Træk vejret.
Det er okay.
Hej, du. Det er okay.
Det er okay.
Jeg er ked af det.
Jeg skulle have sagt det før.
- Ja. - Det burde jeg.
Fuck. Måske har du ret i, jeg ikke bør arbejde for Wade.
Det er dit arbejde.
Det er det eneste, du ikke kan opgive.
Ja.
Det skal nok gå.
Er den god?
Du skulle prøve det.
At læse altså.
Jeg læser rigeligt.
De sidste par uger har jeg
læst og genlæst samtalerne mellem Evans og Almagten.
Alle de sider, alle de timer i dialog med San-Ti.
Han nævnte ikke Vera, sit eget barn, en eneste gang.
Du sagde selv, du og jeg er underordnede.
Vi er bare små meningsløse kryb, så fortæl mig nu sandheden.
Hvorfor sprang hun?
Jeg var skødesløs i min kommunikation med Evans.
Vera var altid så god til computere.
- Hun læste alt. - Hvad sagde hun til dig?
Intet.
Ikke et ord.
Der var intet afskedsbrev.
Jeg er stadig ikke blevet sigtet.
Ikke flere besøg eller spørgsmål.
Jeg er færdig.
TILLADELSE GIVET
Fint. Vi kan løslade hende kl. 12.
Hun kan færdes frit, men jeg vil høre alt om, hvor hun er,
hver fjerde time. Er det forstået?
- Av. - Hvad?
- Det var tarveligt. - Nej.
- Det var det!
- Sikkert. - Jeg siger det bare.
- Ja, du siger det bare. - Jeg kan da lide det.
- Du har mere sul på kroppen. - Okay.
Du ser lidt professoragtigt ud, og det...
- Har du hørt hende, Will? - Ja.
Det klæder ham.
- Okay, så undskyld. - Det er fint.
Så sig noget tarveligt om mig.
- Kun én tarvelig ting? - Ja, og så står vi lige.
Du er smuk.
På den kedelige måde.
Wow.
Okay, fint. Kedelig er godt nok.
Du er som en filmstjerne, men fra kedelige film.
Du ville være den kvindelige helt i Speed Three.
- Speed Three? - Det synes jeg.
Fuck dig. Det var så tarveligt.
Var det ikke også hele tre ting?
- De hører jo sammen. - Fint.
- Du har ret. Det var for meget. - Det er...
Den hæslige tur til London var ikke helt spildt.
Jeg indså noget.
Den forkerte person talte med Jin.
Hun har ikke brug for mig. Hun har sin mand.
Du er meget bedre end ham.
- Sig, hvad du vil. - Hun skal bruge...
Altså det, hun kom helt hertil for...
Det er jo dig.
Havde jeg din viden eller en snert af dit talent,
ville jeg give hende det på stedet.
Men det har jeg ikke.
Så det kan jeg ikke.
Du kender ikke ham, hun arbejder for. Han er et uhyre.
Jeg ved, hun kun gør, hvad der er rigtigt.
Det er for alles bedste, ikke?
Og du er geniet, der kan hjælpe hende med opgaven.
Auggie...
Havde hun ikke brug for dig, var hun ikke kommet.
Nej.
Jeg vil være hos dig.
Og selv dig.
Ferien er vist næsten forbi.
Hvilken er det?
Betablokker.
- Han kan lige så godt høre det nu. - Det vil ikke hue ham.
- Skal vi gå med ind? - Det huer ham endnu mindre.
Ja?
- Vi har et problem. - Mere end et.
Med Trappen.
Drivkraften kommer fra selve bomberne, men sonden kan ikke decelerere.
Og?
Sonden og fjenden passerer hinanden med 1 % af lysets hastighed.
Vi skal opsnappe information på nanosekunder.
Det er fint.
Vi må formode, at de ved, spionsonden kommer
takket være Sophonerne.
- De destruerer den. - Det er også fint.
- Hvordan det? - De destruerer ikke sonden.
Lader de den bare passere flåden og tage billeder?
De opsamler den.
Opsamler?
Vi sender ikke et kamera.
Vi sender et menneske.
Goddag, frue.
Lidt mønter til at redde menneskeheden?
- Desværre. - Det gør ikke noget.
Måske næste gang.
Det er okay, tak.
Sig til Wade, at Augustina Salazar er her.
Miss Salazar til mr. Wade.
Dr. Cheng sagde, hvor hun var. Det er brud på sikkerheden.
Så kan du jo fyre os.
Jeg ved, du kan høre mig, hvis du vil.
Du har indset, vi er løgnere.
Du stoler ikke længere på os, så nu vil du udslette os.
Det er min skyld. Jeg er den første løgner, du mødte.
Jeg er en gammel kone, hvis tro har ført os ud på en frygtelig kurs.
Men jeg har stadig et par idéer.
Om nogle århundreder vil kampen måske være lige.
Eller der vil slet ingen kamp være.
Mange tak.
Goddag...
- Jeg har en aftale. William Downing. - Goddag, mr. Downing.
Ved du meget om Stjernedestinationen? Hvad med en interaktiv præsentation?
Nej, ellers tak. Jeg har allerede besluttet mig.
Jeg vil købe en stjerne.
Tekster af: Helle Kaiser-Nielsen