Massepanikken fortsetter over hele verden etter "Øyet i himmelen"-hendelsen.
Millioner går ut i gatene etter avsløringen om at en utenomjordisk rase
kjent som San-Ti er på vei.
Mange land har sendt ut militæret i et forsøk på å dempe uroen.
Til tross for forsikringer om at det vil ta dem 400 år å nå jorden...
Generalsekretær Joseph har også sagt at sesjonen...
Menneskeheten vil overleve denne krisen, slik vi har overlevd alle andre kriser.
Innenriksdepartementet har ikke kommentert
en mulig dannelse av et multinasjonalt byrå dedikert til globalt forsvar.
Vi er ikke insekter!
Dødstallene har hatt en jevn økning...
Statsministeren ber folk være rolige, men årvåkne.
London brenner igjen i kveld
mens opptøyene fortsetter etter kunngjøringen om at San-Ti...
Statsministeren ber folk være rolige, men årvåkne.
I sin TV-sendte tale i dag
gjentok han at San-Ti ikke vil være her før om 400 år.
Obligatoriske portforbud er på plass i store urbane områder i USA.
Vi må begynne forberedelsene for fremtidige generasjoner i dag.
Vi startet Stjernene er vårt mål for å skaffe penger til et planetarisk forsvar.
Ingenting blir gjort uten penger. Vi gjør alt for å beskytte planeten.
Stjernene er vårt mål.
Stjernene er vårt mål...
Ikke alle frykter San-Tis ankomst. Noen ønsker dem velkommen...
Man har fått religiøse sekter viet til tilbedelsen av San-Ti.
For dem er romvesenene frelsere, ikke angripere.
Politiet har ikke fastslått om disse gruppene er farlige.
De overvåker...
Avsløringen har blitt møtt med mye fortvilelse.
Folkehelseinstituttet har erklært en psykisk helsekrise,
og med 400 år til San-Tis ankomst virker krisen langt fra over.
Tenkte en gammel venn kunne muntre deg opp.
Hun har ikke sagt noe siden allmakten kalte oss insekter.
Greit, dere skal få være alene. Rop hvis du trenger noe.
Du er heldig.
Ingen vinduer eller skjermer.
Hvordan tror du det er der ute?
Alle er livredde.
Folk tar livet av seg.
Mange av følgerne dine.
Du ledet dem rett til helvete.
Hvorfor måtte Vera dø?
Hun lærte meg å tenke som en forsker. Hun ga meg et formål.
Hvorfor måtte datteren din dø?
Fikk du Jack drept?
Han var smart, lojal og morsom, og du fikk ham slaktet.
For hva da?
Ikke bare sitt der og stirr på meg. Fortell meg hvorfor!
På scenen der faren min ble drept, var det en plakat.
Jeg så den over hele Beijing det året.
En mann med en hammer som knuser Buddha, Jesus
og en rock and roll-plate.
Slagordet sa: "Ødelegg den gamle verdenen. Smi den nye verdenen."
Det er det eneste jeg har vært enig med rødegardistene i.
Smi en ny verden.
Tror du det er det du gjør?
Du forrådte alle levende, alle som skal bli født, for hva?
Så romvesener som anser oss som insekter, kan drepe alle?
Så de kan redde oss.
Så du ikke Øyet i himmelen? Tror du virkelig de fortsatt prøver å redde oss?
Nei.
De lærte sannheten om oss. Vi lyver. Vi bedrar.
Det er et mørke i oss som de ikke kan forstå.
Vi er for farlige til å sameksistere med.
Og det slo deg aldri at du satte alt på spill?
Å invitere en mer avansert art til å erobre verdenen vår?
Jeg var villig til å risikere alt. Jeg så veien vi var på.
- Jeg så hvor den førte... -"Jeg, jeg, jeg."
Hvem ga deg retten til å bestemme for oss alle?
Vera sa alltid at du var en god fysiker, men det er ikke slik du vil bli husket.
Du er en forræder.
Hvordan vil du bli husket, Jin Cheng?
Som en som kjempet imot.
Her skal man jobbe for å forsvare menneskeheten.
Langt unna urbane opprør, romvesentilbedere og selvmordskulter,
der vi kan planlegge seieren over San-Ti i fred.
Slå dere ned, nobelprisvinnere og sjalu jævler som syns de bør være det.
Dere kommer til å bli her en stund.
Til tross for hva et deprimerende stort antall neandertalere synes å tro,
er San-Ti ekte, og de har erklært krig mot oss. Jeg skal kjempe imot.
Om sofonene kan se og høre alt, vil de ikke vite om planene våre?
La dem lytte.
- Det de kan gjøre... - Det er ting de ikke kan gjøre.
De kan ikke lyve. Det vet vi fra Evans-utskriftene.
Og de har bare to sofoner. Det sa de selv.
"Bare"?
Bare to knøttsmå allvitende superdatamaskiner?
Som tok millioner av år å bygge.
Teknologien deres går sakte, vår går fort. Derfor går de etter forskningen vår.
La dem prøve.
Vår avanserte forskning har jo blitt sabotert.
Vi skal videreutvikle teknologien vi har. Vi må også lære hvordan de gjør ting.
- La oss lære av kilden. - Ved å spionere på dem?
- Du vil lage et teleskop. - NASA kan leke med teleskoper.
Vi sender en sonde til flåten deres.
De sendte sofoner for å lære om oss. Vi må gjøre det samme med dem.
Hvor store er skipene deres? Hva er svakhetene deres?
Vi må kjenne fienden for å kjempe mot den.
Selv om vi sender en sonde i morgen...
Vil vi møte dem om...
...398 år.
De reiser med 1 % lyshastighet. Vi bør ha samme mål.
Om kanskje 100 år kan 1 % lyshastighet være oppnåelig.
- Men å sende en sonde nå er umulig. - Det er ikke umulig.
- De gjorde det. Hvorfor kan ikke vi det? - Vi er ikke dem.
Det er dere ikke.
Jeg hører du vil kjempe imot. Det vil jeg også.
Det er bare to sofoner. De kan være hvor som helst, men ikke overalt.
Alle partikkelakseleratorer skal stå på døgnet rundt.
Hvor opptatt tror du det vil holde mamma og pappa sofon?
Ikke veldig. Et sofon kan reise rundt planeten på et åttendedels sekund.
Det er 2000 akseleratorer.
Si at du har eksperimenter på hver side av jordkloden med jevne mellomrom.
Det vil kanskje oppholde ett sofon. Enda bedre, bygg en på månen.
På månen?
Det er tre sekunder frem og tilbake.
Da får det andre male nedtellinger på øyne og gjøre folk gale.
Å holde det ene sofonet fokusert på ett mål vil koste San-Ti dyrt.
Sånn, ja. Du jobber for meg allerede.
Jeg sender en rekognoseringssonde for å avskjære San-Ti.
Ingeniørene mine er veldig dyktige, men de er opptatt av gjennomførbarhet.
"Alt er begrenset. Ingenting er mulig." Her er min utfordring til deg.
Få en sonde opp i 1 % lyshastighet eller raskere med eksisterende teknologi.
Klarer du det, kan du presentere forslaget ved Wychwood herregård.
- Vil du ha? - Nei takk.
Er du sikker? Det hjelper mot smerten.
Den er ikke så ille nå.
Du trenger ikke å spille tøff med meg, engelskmann.
Når døden banker på døra mi, kommer jeg til å gråte som en baby.
Vet du hva? Nå og da føles kroppen min ganske bra.
Da kan jeg bare konsentrere meg om den jævla frykten.
Ikke at jeg har begynt å tro på Gud,
men jeg har begynt å se for meg at jeg er der oppe når alt er over.
Faen heller. Nå skal du høre. Kjøp en flismaskin når jeg er død.
Stapp meg oppi og gjør meg til en fin tåke som stiger opp til ozonet.
- Den vil neppe gjøre deg til aerosol... - Ikke vær nesevis, ok?
Det er min siste vilje. Vis litt respekt.
Da blir det slik.
- Hei, folkens. - Hei.
Hei.
Går det bra?
Ja.
Engelskmenn lager elendige strender.
Under Ming-dynastiet lagde Kinas marine en kruttrakett med mindre missiler inni.
Det var et middelaldervåpen som forårsaket 1900-tallsskade.
Man kan altså oppnå avanserte resultater med materialene man har til rådighet.
Man trenger ekstremt mye energi for å få en sonde opp i 1 % lyshastighet.
Men vi har en kilde til den energien.
Jeg vil bruke atomvåpnene våre.
Et romskip fylt med atombomber?
Du har nok sett for mange Vin Diesel-filmer.
Massen til et slikt skip vil gjøre det nesten umulig å skyte opp.
Det er veldig sant.
Men som du kan se på side fem, vil ikke bombene være på sonden.
Sonden vil ha veldig liten masse. Det vil gjøre den lettere å akselerere.
- Og hvordan skal det fungere? - Det står på side tolv.
Jeg låner en gammel idé fra Stanislaw Ulam på 1940-tallet:
kjernefysisk pulsfremdrift.
Se for dere en serie med 1000 atomvåpen jevnt fordelt i avstand
som strekker seg fra jorden mot San-Ti-flåten.
Disse bombene kan settes på plass med eksisterende romfartøy.
Sonden vil ha en masse på under 1000 kilo og bli drevet av et strålingsseil.
Når den passerer første bombe, detonerer bomben og akselererer den mot andre,
som detonerer, noe som får den til å akselerere igjen og igjen.
Hvis vi kan time detonasjonene til når sonden passerer
og gi sonden 30 kilonewton kraft per eksplosjon,
vil den økende akselerasjonsraten bety at 1000 vil gi 1,12 % lyshastighet.
Som trinn på en trapp bringer hver bombe oss nærmere målet.
Et veldig kreativt forslag, men det er uprøvd, med ingen feilmargin...
Og det vil bryte mer enn noen få atomavtaler...
- For ikke å nevne kostnaden. Billioner? - Gode poenger. Dr. Cheng?
Traktater kan endres. Vi skal finne en løsning på et vitenskapelig problem.
Noen andre får skaffe pengene,
og det er ingen versjon som ikke vil kreve mye penger.
Jeg er enig i at feilmarginen er liten.
Men det er ikke umulig.
Jeg roser deg, dr. Cheng, for dette underholdende forslaget.
Men man oppnår bare 1 % lyshastighet med flere tiår med forskning,
ikke pyrotekniske stunt.
Vi har 400 år, Mr. Wade.
Hva er vel noen tiår?
Det er verdt å prøve. Jo nærmere vi kommer dem, desto mer lærer vi om dem.
Dette er første forslag som bringer oss til 1 %,
og byrået mitt skal faen meg ha oppnådd noe før jeg dør.
Du skal få et kontor.
- En rekke forskere... - De kommer ikke før om 400 år.
- Det er lenge å hamstre kjeks. - Vi har mistet oversikten.
I mellomtiden vekker initiativet "Stjernene er vårt mål"
oppmerksomheten til verdens rikeste individer.
For angivelig åtte- til ni-sifrede donasjoner
har verdens rikeste menn og kvinner fått eiendomsrett
over stjerner i Melkeveien, rettigheter som de fleste...
Jeg skjønner ikke.
Det er en innsamling til krigsinnsatsen. Kakelotteri for milliardærer.
Folk donerer, og vi tar igjen romvesenene som satte et svært øye i himmelen?
De gjør i det minste noe.
Noen tilber romvesenene. Det er interessant.
Pengene bør gå til å hjelpe folk nå.
Ikke finansiere en krig som starter i år 2400.
Men det er en god historie, hva?
Bedre å se for seg en fremtidig Klodenes kamp
enn å styre med våre nåværende problemer.
Jeg vil bare ha en øl.
Puben kan få inn noen i kveld om du vil slåss for den.
Kan jeg forhåndsbestille fem flasker av din neste forsendelse med god whisky?
Hvilken hadde du i tankene?
Macallan 30?
Dyre saker.
Jeg har fått litt penger.
...med i Den strategiske etterretningstjenesten.
Utilgjengelig til nyttår. Kan du vente?
Da er jeg også utilgjengelig.
Kom inn.
Du ville snakke med meg?
Du har tre minutter.
Ja vel, sir. Takk for at du ville møte meg.
- Jeg... - Åpner du vinduet? Det er dårlig luft her.
Jeg har vært borti dette før, sir.
Vinduet er forseglet,
og du ba meg åpne det for å se hvordan jeg reagerer på en umulig oppgave.
Gir jeg opp? Bruker jeg et slags verktøy? Knuser jeg vinduet?
- To minutter. - Ja vel, sir.
Jeg syntes at jeg gjorde en god figur i Panama.
Vil du ha ros? Returner til marinen, da. Seil rundt i ring i en artig hatt.
Nei, jeg vil jobbe for deg. Noen med bakgrunn i kjernefysisk ingeniørvitenskap
og marinestrategi bør være på romflåteteamet,
ikke styre med kontoradministrasjon eller vinduer.
Hvilket romflåteteam?
Det som designet våre første skip.
- Du skal ikke vite det. - Nei.
- Hvor lenge har du visst det? - I to uker.
Da kommer du to uker for sent.
- Jeg ville ikke gå for langt. - Da bør du ikke være her.
- Sett meg på romflåteteamet. - Skal bli.
Takk. Sir.
Du vil elske Mare Imbrium.
Mare Imbrium?
På månen?
Vi lager en base der. Det er der vi skal bygge skipene.
Lavere tyngdekraft, større skip. Farlig arbeid, men det vil gi deg ros.
Hvis du overlever.
Lukk vinduet på vei ut.
Hei.
Gudskjelov.
Hvordan har han det?
Jeg er glad du har sluttet å ghoste meg. Du har ikke sagt hvor du var.
Sa ikke Raj det?
- Raj? Var du sammen med ham? - Hei. Du kom.
Hei.
Og du har tatt med egen mat.
Den er til deg. En innflyttingsgave til når du er for lat til å se på havet.
Jeg elsker den allerede.
Hvem var det som skrev "Fiskeren og gullfisken"?
- Pusjkin, tror jeg. - Pusjkin var det, ja.
Det skal jeg kalle deg.
Pusjkin. Det kler deg.
Takk for middagen, dere.
Rolig nå.
Jeg kan ikke tro du jobber for den fascisten igjen.
Jeg vet hvordan han fremstår.
Men han er en fighter, og etter alt jeg har vært gjennom,
alt vi har vært gjennom, hvordan kan jeg la være?
- Det høres ut som du beundrer ham. - Han prøver, i motsetning til folk flest.
Han er en morder.
San-Ti erklærte krig mot oss. Det var det Øyet i himmelen betydde!
Har Raj fortalt deg noe om Panama?
Herregud, kjenner du typen din overhodet?
- Du skremmer meg. - Du bør spørre ham.
La oss se om han sier sannheten.
Greit, men San-Ti er virkelige, og jeg må gjøre noe...
De er 400 år unna.
Dine nærmeste vil være døde før de kommer. Samt barna og barnebarna deres.
- Skal du late som ingenting? - Jeg later ikke som.
Hva jobber du med for den drittsekken?
Jeg trenger et strålingsseil,
omtrent fem kvadratkilometer stort, men med en masse på under 50 kilo.
Nei.
Alt avhenger av dette nanoseilet, og bare du kan designe det.
Jeg sa nei.
De beste fysikerne bidrar. Ressursene er vanvittige!
Sist vi ga de beste fysikerne vanvittige ressurser, ga de oss Hiroshima.
Nei, jeg designer ikke et våpen.
Ikke ennå.
Hei.
- Du er tidlig oppe. - Jeg er alltid her ved soloppgang.
Du kunne ha fortalt meg det.
Jeg ville ikke bekymre deg.
Hva skulle du ha gjort?
Jeg ville faen meg ha blitt rasende hvis du bare...
Hvis du hadde dødd...
...uten å si det.
Du.
- Skal jeg bli her noen dager til? - Nei, det lar jeg deg ikke gjøre.
Gå og redd verden. Jeg klarer meg her.
Se for deg at denne er deg og denne meg.
- Hei, kompis. - Hei.
- Er Jin her ennå? - Nei, hun dro for 20 minutter siden.
- Hvordan avsluttet dere det? - På samme måte som alltid.
"Godt å se deg. Takk for at du kom. Kom tilbake når som helst."
- Ingenting annet? - Som hva da?
Herregud! Man skulle tro at det å dø ville få deg til å åpne opp.
Det var et fint farvel uten drama. Hvorfor ødelegge det?
Jeg har aldri sett noen elske en så høyt, og du skal ta det med deg i graven?
Flismaskin. Ikke glem det.
Selv ville jeg ha sagt det til hele universet.
Vet du hvor mange ganger jeg har tenkt på dette?
Flere millioner. Hver gang blir det pinlig og urettferdig mot Jin
fordi hun åpenbart ikke føler det samme.
- Kanskje hun gjør det. - Greit.
La oss si jeg gjør det. Går ned på kne og komponerer en jævla sonett til henne.
Hva skal hun gjøre da? Slå opp med typen sin?
Faen ta ham!
Jeg har lyst til å sette deg på et tog til London
så du kan få lettet ditt hjerte.
- Hva skal Will gjøre? - Will skal ikke gjøre noe som helst.
Han vil sende en døende mann til London
for å erklære sin kjærlighet til ei jente og ødelegge vennskapet.
Ja. Du burde absolutt gjøre det.
Hun har type!
Faen ta ham.
Det var en hemmelig operasjon. Det er regler jeg må følge.
- Jeg har samme klarering som deg nå. - Vi har knapt sett hverandre.
Når skulle jeg ha fortalt deg alt sammen?
Da du kom hjem fra Panama, sa du at det var en vanlig øvelse.
Jeg måtte det.
Hvordan kunne du det når 1000 personer ble drept?
Personene på det skipet drepte forskere.
De lammet forskningen vår så San-Ti lettere kan drepe resten av oss.
Det var de som drepte Jack.
Hva ville du ha gjort?
Det plager meg at du tar så lett på resultatet.
Innser du at ditt arbeid for Wade er en forberedelse til krig?
Vil du ikke delta i en krig, bør du ikke lede et rekognoseringsoppdrag.
Det jeg gjør, kan ikke sammenlignes med det du gjorde!
Noen av oss må gjøre de fæle tingene så du slipper.
Tror du Auggie er uskyldig? Nanofibrene hennes sto for all kuttingen.
Og hun er helt knust.
- Hun har drukket seg i søvn hver natt. - Du er bare i en lab eller bak en PC.
Du tror du er hevet over alt, men vi utkjemper den samme krigen.
Greit.
Kom igjen.
Ok, kom igjen. Reis deg.
Kom igjen.
Jeg har deg. Pass på hvor du går. Kom.
Helvete. Greit. Vi er nesten fremme.
Sånn, ja.
Pust.
Det går bra.
Jeg er lei for det.
Jeg kunne ha sagt noe før.
- Ja. - Jeg burde gjort det.
Du kan ha rett i at jeg ikke bør jobbe for Wade.
Det er jobben din. Det eneste du ikke kan gi avkall på.
- Ja. - Det kommer til å gå bra.
- Er den god? - Du burde prøve.
Å lese, mener jeg.
Jeg leser masse. Alt jeg har gjort de siste ukene,
er å lese transkripsjonene mellom Evans og allmakten.
Alle de sidene, alle de timene han snakket med San-Ti,
nevnte han ikke Vera, sitt eget barn, en eneste gang.
Du sa selv at du og jeg ikke betyr noe.
Vi er bare meningsløse insekter, så hvorfor ikke fortelle oss sannheten?
Hvorfor hoppet hun?
Jeg ble uforsiktig i meldingene til Evans.
Vera var alltid flink med datamaskiner.
- Hun leste alt. - Hva sa hun til deg?
Ingenting. Ikke et ord.
Hun la ikke engang igjen en lapp.
Jeg er fortsatt ikke siktet for noen forbrytelse.
Ingen flere besøk. Ingen flere spørsmål.
Jeg er ferdig.
INNVILGET
Greit. Vi løslater fangen klokken 12.00.
Hun kan gå hvor hun vil, men hver fjerde time vil jeg vite hvor hun har vært. Ok?
- Au. - Hva er det?
- Det er slemt. - Det er et kompliment. Seriøst.
- Ja visst. - Jeg bare sier det.
- Ja. Det er greit. - Jeg sier at jeg liker det.
- At du har mer kjøtt på beina. - Ok.
Du ser litt professoral ut, og det er...
- Hører du dette, Will? - Jeg sier at han ser bra ut.
- Herregud, beklager. - Det går bra.
Du kan si noe slemt om meg.
- Bare én ting? - Bare én, så er vi skuls.
Du er vakker.
På en kjedelig måte.
Jøye meg.
Greit. Jeg liker det kjedelig.
Du er som en filmstjerne, men fra elendige filmer.
Du ville vært skurken i Speed Three.
- Speed Three. Seriøst? - Ja.
Faen ta deg.
Det er slemt. Og det var vel tre slemme ting?
- Men alle henger sammen. - Akkurat.
- Beklager. Det ble for mye. - Det er...
Den forferdelige turen til London var faktisk ikke helt bortkastet.
Jeg har innsett noe.
Feil person dro for å besøke Jin.
Hun trenger ikke å høre følelsene mine. Hun har type.
Du er dobbelt så mandig som ham.
Det hun trenger, og som hun kom helt ned hit for,
er deg.
Hadde jeg hatt din kunnskap eller noe av talentet ditt,
ville jeg gitt henne det på flekken.
Men det har jeg ikke, så det kan jeg ikke.
Du kjenner ikke sjefen hennes.
Han er et monster.
Hun ville ikke gjort noe som var galt. Det er for det felles beste, ikke sant?
Og din genialitet ville hjulpet henne å komme i mål.
Auggie, hun ville ikke ha kommet helt hit om hun ikke hadde trengt deg.
Nei. Jeg vil heller bli hos deg.
Og til og med deg.
Jeg tror ferien snart er over.
- Hvilken er det? - Betablokker.
- Bedre å si det nå enn senere. - Han vil mislike det.
- Skal vi bli med? - Han vil mislike det enda mer.
Ja?
- Det er et problem. - Mer enn ett.
Med Trappen.
All fremdriften kommer fra bombene. Sonden har ingen måte å bremse på.
Ja?
Sonden går 1 % lyshastighet en vei og fienden like fort en annen.
Vi har kun nanosekunder å samle info på.
Det blir ikke noe problem.
Vi må anta de vet at spionsonden kommer på grunn av sofonene. De vil ødelegge den.
- Det blir heller ikke noe problem. - Hvorfor ikke?
De vil ikke ødelegge sonden.
- Skal de bare la den ta bilder av flåten? - De vil plukke den opp.
- Plukke den opp? - Vi sender ikke et kamera, men en person.
Hallo, frue.
Et pund eller to til menneskeheten?
- Beklager. - Det går bra. Kanskje neste gang.
Det er greit. Takk.
Fortell Wade at Augustina Salazar er her.
Det er en Miss Salazar til Mr. Wade.
Dr. Cheng sa hvor hun var. Det er et brudd på sikkerheten.
Spark oss begge, da.
Jeg vet dere kan høre meg hvis dere vil.
Dere har lært at vi er løgnere.
Dere stoler ikke på oss lenger, så nå kommer dere for å tilintetgjøre oss.
Bare på grunn av meg, den første løgneren dere møtte.
Jeg er en gammel kvinne, hvis gamle tro har ledet oss inn på denne grusomme veien.
Men jeg har fortsatt en idé eller to i meg.
Og om noen århundrer fra nå kan det bli en rettferdig kamp.
Eller ingen kamp i det hele tatt.
Tusen takk.
Hallo...
Jeg har en avtale for William Downing.
Ja, Mr. Downing.
Vet du mye om Stjernene er vårt mål?
Vi kan begynne med presentasjonen.
Det er ikke nødvendig. Jeg har allerede bestemt meg.
Jeg vil kjøpe en stjerne.
Tekst: Rune Kinn Anjum