Așa, vezi Carul Mare?
Urmărește cu privirea până la cele două stele aliniate,
care formează un soi de mâner de tigaie!
Uită-te mai sus! E prima stea.
Gata, am văzut-o!
Aia e! DX3906.
Nu e DX3906.
Ba da. Cei de la „Destinația: spre stele” mi-au arătat-o prin telescop.
Nu, nu este aia.
Ba da. Când am primit actele,
i-am verificat poziția în IAU.
Futu-i, n-am înțeles paralaxa?
Frate, de unde naiba să știu care e DX3906?
- Ești un afurisit! - Nu.
Aia e DX3905.
Ești un afurisit.
Futu-i!
Cât de departe e?
La 401,5 ani-lumină.
Gândește-te la lumina stelei lui Jin!
Până va ajunge aici, și San-Ti vor fi aici.
Nu strica totul!
E cam roșie.
De aceea am ales-o.
E vizibilă cu ochiul liber.
Voiam să se uite la cer și să spună:
„Aia e a mea.”
Te simți bine să faci o nebunie?
Să dai 19 milioane pe...
Am dat 19,5.
Și da.
N-ai găsit ce să faci cu banii?
Nu.
Ai putea să-i spui că tu ai fost.
- Nu spun. - Dacă i-ai spune...
- Nu spun. - Nu se știe!
Nici tu nu îi spui!
Omul trebuie să jure...
Promite-mi că nu-i vei spune niciodată!
În fine, frate.
Will!
Will? Auzi? Trezește-te, amice! Hai, trezește-te!
Will? Will!
PROBLEMA CELOR 3 CORPURI
Ești acolo, nu? Cum se simte?
- E bine. - Da?
De fapt, e mai mult decât atât.
Uite, Will!
Uite cine e! E la fel de afumat ca Willie Nelson!
Ba tu ești!
Bună!
Bună, Jin!
Bună, Will!
Cum te simți?
„Nu există niciun pericol imediat.”
Asta a spus doctorul. „Nu există niciun pericol imediat.”
Câți oameni pot spune asta?
Nu eu.
Am o cameră foarte bună. Să-mi bag!
- Ia uite! - N-o atinge!
Ia uită-te!
- Pentru mine. - Le meriți.
- OK, odihnește-te, da? - Da.
Tu să o faci!
Da, amice. O să se odihnească.
Mai stăm aici o vreme. Probabil o să ne uităm la Rick și Morty.
- Super! - Așa că...
vino când poți!
O să vin.
Mersi, Saul!
Pe curând!
Ai primit ceva.
Să-mi bag! Nu sunt al naibii de scumpe?
Ai aflat de la cine e?
Nu.
Îmi imaginez că ai avut mulți pețitori bogați.
Așa este.
Dar nu cu atâția bani.
Doar pe Jack îl știam așa de bogat.
Poate a făcut-o Wade.
De ce ar face așa ceva?
Te place.
- Fii serioasă! - Tu să fii serios!
Jin, pari să negi cât de ciudată e toată treaba asta.
Asta e ciudat?
Ar fi pe locul 28 la ciudățenii luna asta.
Mărește-ți orizontul de ciudățenii!
Un bogătan nebun mi-a cumpărat o stea sau cineva face mișto.
Sunt aproape sigură că face mișto.
În orice caz, n-am timp de asta.
E o prostie. Nimeni nu deține stelele.
Conform documentelor,
ești proprietara stelei DX3906.
De mulți ani, dr. Demikhov face o treabă bună,
păstrând ființele vii în condiții extreme.
Dnă doctor Cheng?
Ne spui ceva?
Păi...
ne întrebam dacă are rost să fim aici.
La 1% din viteza lumii,
cât va dura ca sonda să ajungă la flota San-Ti?
Două sute de ani.
Și ce va păți ocupantul sondei în acest timp?
- Va muri. - Vedeți?
Are rost să fiți aici.
A fost o cursă lungă, cu multe obstacole, dar am reușit.
E viu?
Nu e mort. Nu e viu.
E undeva la mijloc.
De o lună deja.
Cât poate rămâne așa?
Cât dorim.
Celulele lui Kolya au primit un aflux de antigel crioprotector
și au fost răcite la minus 150 de grade.
Încetinite de 1.000 de ori, dar nu oprite.
Dacă merge la Kolya, va merge și la om.
Bună, Kolya!
Salută, Kolya!
Bravo, băiete!
Kolya!
Atinge pătratul portocaliu!
Nu încă.
Atinge cercul cu patru pătrate în el!
Bravo, Kolya!
E un efect secundar obișnuit.
Poftim!
Biletul nostru către capătul lumii.
Expresul Apocalipsei a tras în stație.
Faceți coadă în spatele meu!
Parcă vorbeam despre sondă.
Tu intri în hibernare?
De îndată ce pot.
- Cine va conduce totul? - Eu. Mă voi trezi o săptămână pe an,
îmi voi vizita mama, voi angaja și concedia, voi merge la Wimbledon.
- Patru sute de ani? - Trebuie să-i întâmpine cineva
și să mențină planul.
Ai putea pregăti pe cineva pentru Scară.
Scara e un proiect, nu un plan. Până și tu ai putea s-o faci.
Zeci de oameni pot supraveghea proiectul.
Doar unul poate supraveghea planul.
Doar unul? Exagerezi.
Aristotel credea că falsa modestie e ca aroganța.
Credea că pietrele cad în jos pentru că le place pământul.
- De ce tu? De ce nu altcineva? - Nu s-ar descurca.
Care e planul uimitor pe care doar tu îl poți gestiona?
Doar înainte.
- Nu înțeleg. - Vei ști când va fi clipa.
Viitorul nu mai e la fel de departe.
Nu pentru noi.
Sonda Scării are nevoie de o velă.
E o țesătură din nanofibre, nu un singur fir ca până acum.
E mai complicat.
Trebuie toleranță la căldură și tensiune,
fibrele trebuie să unească vela de sondă...
Poți s-o faci să meargă?
Pot s-o fac să meargă, da.
Bine că ești aici!
Știi de ce m-am apucat de asta?
Cei din jurul meu, familia mamei mele...
Am văzut ce le-a făcut lumea.
Am vrut să fac ceva pentru ei.
Am ajuns în tabăra greșită.
Nu ești în tabăra greșită.
Curând, vom avea de ales:
să plecăm sau să murim.
Patru sute de ani e curând?
E o clipită.
Fără munca noastră, nu am avea de ales.
Facem ceva pentru toți, le clădim un viitor.
Asta crezi?
Tu nu?
Vreau să cred. În unele zile, chiar cred că e posibil.
Iar în altele, cred că lumea care o încasează o va încasa mereu.
Ei vor fi mereu ultimii la rând.
Și niciunul nu va putea pleca.
Will?
Wilbur?
Will, mă auzi?
Will?
Te simți bine?
- De unde ați știut unde sunt? - Ne-au sunat de la spital.
Roxanne e rudă de gradul I.
Cum te simți?
Păi, mor. Cam asta e.
A trecut ceva vreme.
Așa e. Știu, ne simțim prost din cauza asta.
Serios.
Will, slujba mea ne-a dus în Spania, apoi în Dubai.
Nu v-a plăcut în străinătate?
În lumea marketingului digital, situația poate deveni politică rapid.
Nu e vorba despre abilitățile tale. Trebuie să te supui regulilor jocului.
Probabil că e la fel și la tine, Will.
În fizică și toate alea.
Mereu ai fost cel mai deștept.
De aceea te-au trimis ai noștri la școală și la tot soiul de universități.
Dar n-ai ajuns unde îți era locul pentru că n-ai jucat jocul.
Am ajuns unde mi-era locul.
Mai mult n-am putut, nu m-a dus capul.
Ai fost destul cât să faci aproape orice. Puteai să lucrezi la marile bănci,
să-ți deschizi o afacere. Erai cel mai deștept.
Eu n-am avut șansa să fac fizică.
A trebuit să lucrez ca ospătăriță, secretară...
Păi...
Vrem să ne întemeiem o familie.
Vrem să luăm o casă.
N-am avut o relație cum trebuia.
Știu asta și îmi asum partea mea de vină.
Ce ai pățit e al naibii de nedrept.
Și groaznic.
Dar s-a întâmplat.
Chiar tu ai spus-o, vei muri.
Am venit să te rugăm, de vreme ce n-ai pe nimeni...
Cine a spus asta?
- Ai pe cineva? - S-ar putea.
- Dacă iubesc pe cineva... - Oricine ar fi ea...
Poate că e un el.
În fine, nu-mi pasă ce este!
Dacă ai pe cineva, nu îl ai de mult.
Noi suntem familia ta.
Poate că nu e cea mai bună...
dar iată-ne!
Orice ți-a lăsat mama
trebuie să ne lași nouă.
Ai dreptate.
N-am făcut mare lucru în viață.
N-am iubit pe nimeni care să mă iubească.
Vă las ce mi-a lăsat mama.
Nu mă voi atinge de nimic.
Aveam nevoie de 1.000 de bombe pentru Scară.
Avem cu puțin peste 300. Nu mai primim.
Cel mai mic ansamblu de hibernare are peste o tonă.
Dacă vrem să obținem viteza necesară
cu carburantul disponibil...
Poate suporta o încărcătură de sub două kilograme.
E o persoană foarte mică.
Persoana e tiparul mereu schimbător
care dansează prin neuronii săi.
Dacă asta există, persoana există.
Însă, va trebui să scoatem creierul din craniu.
Va fi destul ca s-o reconstruiască. Dacă o fac, vom avea un om în interior.
Sugerezi să ucidem pe cineva?
Înainte nu era în plan?
San-Ti.
Salut, dacă sunteți acolo, aici
sau oriunde sunt Sophonii voștri!
Ați citit Wikipedia,
știți totul despre Ginghis Han, QAnon, Povestea lui Genji,
președintele Boliviei, Bob Seger, dar nu știți cum e să fiți ca noi.
Tot ce suntem e aici.
Ce se întâmplă aici și aici, asta e omenirea.
Vreți să ne înțelegeți?
Va trebui să puneți mâinile, tentaculele sau orice soi de membre aveți,
direct pe creier! Stați liniștiți, va fi cineva deștept!
Aveți nevoie de cineva care îi înțelege pe cei care iau decizii.
Să învețe despre voi.
Cum ar fi cineva din camera asta.
Ce ziceți?
Mă duc eu!
- Cine ești? - Edgar.
Nu fi tâmpit! Mă refer la oameni serioși.
Ce spuneți? Cine vrea să întâlnească dușmanul?
Normal că nu!
Nu vreți să mergeți. Nici nu v-aș lăsa.
Sunteți prea valoroși.
Ne trebuie cineva care se pricepe la chimie, fizică, științe aerospațiale.
Cineva dispus să moară, probabil degeaba.
Așa că probabil cineva deja pe moarte.
Cunoașteți pe cineva așa?
E inuman, naibii!
Avem nevoie de Scară. Propulsie, criogenie, știința metalelor...
Sărim două generații în toate,
chiar dacă e un eșec.
Dar ne trebuie motiv ca proiectul să existe, iar cel dinăuntru...
Capul tăiat!
Cel dinăuntru e acel motiv.
Will e acel motiv.
Dacă îl găsesc, poate afla informații vitale,
înainte ca ei să ajungă aici.
Doar înainte.
„Doar înainte”? Ce mai e și prostia asta?
Nu contează ce învață, cum va putea spune?
E un tip deștept.
Ei ascultă tot ce spui. Nu poți complota împotriva lor.
El ar putea.
- Nu poate. Nu e așa. - Voi discuta asta cu el.
Cine știe ce-i trece prin cap?
Nu tu! Nu-l cunoști.
Așa e. Nici tu sau San-Ti.
Doar Will Downing se cunoaște pe sine.
Ce e?
Mă gândesc la un număr între 1 și 1.000? Știi care?
- Nu. - Exact, nu știi.
Nici ei nu știu. Trebuie să dau un telefon.
Nu-l poți obliga!
Nu ar fi de folos dacă aș putea!
O să-i spunem să n-o facă!
Așa să faci!
- Îi spunem să n-o facă. Ne va asculta. - Pe tine.
- N-ai nevoie de mine. - Bineînțeles că am!
Nu pot rămâne.
Nu trebuia să lucrez pentru oamenii aceștia.
Am dat-o în bară. Trebuie să repar situația.
Plec.
Pe curând, șefa!
Wade la telefon!
Cu ce vă pot ajuta, domnule?
Am un proiect care necesită implicarea tuturor.
A tuturor.
Vreau să conduci proiectul și să-i strunești.
Sunt foarte ocupat.
Da. Sunt vremuri aglomerate.
Spuneți-mi despre proiect!
Ai auzit de termenul „Inexpresivii”?
Hoțul de inimi, nu?
Doar apeși butoane. Trebuie să înveți combinații.
Ce faci?
Ce e „Marea Evadare”?
E afacerea mea. A mea și a lui Ally.
E legală. Am înființat un SRL.
Cum ai făcut? Ți-au luat bani avocații?
A explicat unul pe YouTube. Intră pe site!
Lucrăm la prezentare.
„Un viitor sigur pentru urmașii tăi, pe Marte sau pe alte planete locuibile.”
Și conceptele mărcii pe pagina următoare.
Asta e...
Designul arată bine.
Elegant, nu?
Cum o să evadeze cineva în spațiu cu 40 de lire pe lună?
E ca o pensie.
Pui bani lunar cu dobândă,
iar în luna următoare se înmulțesc
și... știi tu, fă calculele!
Tu le-ai făcut?
Stabilim întâlniri.
Un tip pe nume Denys Porlock e interesat.
E legitim. Caută-l pe net! Denys cu „Y”.
Reg, e impresionant că ai făcut totul singur.
Sunt impresionat.
Da?
Dar e vrăjeală.
Nu e real.
Ajută-mă să-l fac real!
Nu știu cum.
Deci, astea, toate astea sunt reale?
Dacă asta e realitatea, nu mă interesează.
În orice caz, în noua lume în care trăim,
mă tem că nu-mi permit să mai aștept.
Voiam să-ți spun personal. Îți datorez asta.
Apreciez, Denys. Mersi!
Dar sunt sigur că înțelegi. N-am de ales.
Toți avem de ales.
Mă întristează decizia asta de afaceri,
dar potențialul pentru aplicațiile viitoare...
Fac ce e necesar.
Termină-ți postarea, chiar te rog!
Fac ce e necesar.
Ce trebuia făcut până acum.
Și îmi iau munca cu mine.
Nu-ți aparține, Auggie.
Nu.
N-ar trebui, nu?
Îi poate ajuta pe cei care au mare nevoie.
N-ar trebui să fie a nimănui.
Ar trebui să fie a tuturor.
Mă tem că nu merge așa.
Ba da, dacă le-o dau eu.
Toate cercetările, specificațiile, îmbunătățirile și aplicațiile,
totul pe Wikileaks, arXiv și zeci de alte platforme gratuite.
N-ai face-o!
Tocmai am făcut-o.
Nu pot fi folosite.
Investitorii i-ar da în judecată.
Pot folosi proiectul prin inginerie inversă
și se pot proteja de încălcarea licenței.
Am adăugat și un ghid.
N-o să meargă.
A mers împotriva IBM, Apple, Sony.
N-ai decât! Dă-i în judecată pe toți! Toate guvernele din lumea în dezvoltare!
Vei fi popular.
Poate că voi începe cu tine.
Vei fi închisă.
Să mă aresteze repede! Am zbor în trei ore.
Asta ai de gând cu munca de-o viață?
Să-i dai foc și să te îmbeți?
Nu e pentru mine.
Dar...
Asta ți-a luat?
Da.
Cumva...
ți-a zis unde se duce?
Nu.
Deci, totul e real?
- Da. - Futu-i!
Cum se numește, „Stairway to Heaven”?
Proiectul Scara. Da.
Nu pare real.
Nimic nu pare real.
Marele Ochi din Cer ne face gândaci.
Ficțiune.
Basme.
- Tot o mai ai? - Bineînțeles!
Când ți-am dat-o?
Pe 10 iunie 2015, la patru zile după ziua mea.
În ce m-ar transforma acest proiect?
Într-un personaj ca Frumoasa Adormită?
Oricum, e simplu.
Îi spui lui Wade că n-o faci.
Ar fi 1% din viteza luminii.
Sunt circa 3.200 de km pe secundă.
Mereu ai fost genială.
Nu, n-a fost ideea mea.
Doar am făcut calculele.
Atâta tot.
Ar fi o realizare uimitoare.
Una istorică.
Da.
Da, așa ar fi.
Nu trebuie să-ți faci griji, vom găsi pe altcineva.
Pe cine mai aveți?
Avem opțiuni.
Știu că mă calific pentru că mor,
dar nu puteți trimite pe oricine.
Deci...
cine mai e?
Mă tem că e confidențial.
Și tot ce mi-ai spus nu e?
N-ar trebui să spun.
N-aveți pe nimeni.
Dacă nu aveți pasager, nu prea funcționează, nu?
Mereu ai fost genială.
Eu n-am putut.
Am vrut, dar n-am putut.
- N-am avut „dotarea”. - Încetează!
Nu-i nimic. M-am împăcat cu asta.
Acum o putem face amândoi.
Nu așa.
Ce e?
De ce te holbezi la mine?
Nu o fac.
Te văd.
Uneori, când ești foarte drogat, vezi oamenii.
Sau poate când ești pe moarte.
Dar te văd.
Și te iubesc.
Și e în regulă.
Spune-mi să n-o fac și n-o fac!
E în regulă.
TEORIA JOCURILOR
PARADOXUL LUI FERMI
Sunt dr. Ye.
Știu că nu vrei să mă vezi.
Dar trebuie să discutăm.
E pierdut.
De ce îți pasă? E un gândac.
Vera știa ce ai făcut.
Știa că i-ai chemat.
Nu avea logică să se sinucidă din cauza muncii.
Trebuie să fi găsit vreun e-mail, mesaj sau ceva.
A început să cerceteze.
Mereu spunea că erai cel mai deștept.
Am încercat să mă ascund.
Voiam s-o protejez, dar n-am putut.
Era inteligentă ca tine.
Și-a dat seama.
Ai dezamăgit-o.
Am dezamăgit mai mulți oameni decât oricine.
Cum poți trăi cu asta?
Nu va trebui s-o mai fac mult.
De ce lucrai cu Vera, în loc să ai propriul laborator?
Eram bun la fizică, dar nu mi-a plăcut.
De aceea n-am realizat multe.
În cele din urmă, toți ajungem în același loc.
Ți-ar plăcea să auzi o glumă?
Einstein moare.
Se trezește în Rai și are vioara cu el.
E foarte bucuros. Își iubește vioara.
Mai mult decât fizica, mai mult decât pe femei.
E nerăbdător să afle cât de bine poate cânta în rai.
Își imaginează că va fi foarte priceput.
Începe s-o acordeze și vin îngerii în fugă spre el.
„Ce faci?”, îl întrebă ei.
„Mă pregătesc să cânt.”
„Nu face asta! Domnului n-o să-i placă. El e saxofonist.”
Așa că Einstein se oprește.
Nu cântă, dar îi vine foarte greu.
Îi place muzica și nu sunt multe de făcut în rai.
Cum era de așteptat, aude un saxofon de sus.
Cânta „Take the A Train”. O știi?
Da, am auzit-o.
Și Einstein o știe. Și se gândește:
„O s-o fac. O să cânt cu El.
O să sune minunat împreună.”
Și începe să cânte „Take the A Train”.
Se oprește saxofonul și apare Dumnezeu.
Se duce peste el, îl lovește în boașe și l-a durut, chiar și în rai.
Apoi îi sfărâmă vioara lui preaiubită.
O eternitate fără muzică.
Raiul a devenit iad pentru Einstein.
În timp ce se zvârcolea pe jos, ținându-și boașele distruse,
vine un înger la el și-i spune: „Te-am avertizat.
Nu te joci cu Dumnezeu!”
„Nu te joci cu Dumnezeu”?
Nu-ți place?
Nu e vorba de asta. Doar că...
„Nu te joci cu Dumnezeu!”
Umorul e ceva foarte personal.
Unii îl înțeleg, alții nu.
Unele glume sunt atât de intime, încât au sens doar pentru doi oameni.
Dar glumele sunt importante.
N-am supraviețui fără ele.
Nu crezi?
Trebuie să plec.
Ai grijă de tine, Saul!
Sper ca gluma mea să nu-ți facă probleme.
Rezultatele testelor cognitive și informaționale au ieșit bine.
Nu e nicio surpriză!
Un ultim lucru,
o formalitate.
Un jurământ.
Trebuie să-l semnezi.
„De acum înainte, jur că toate acțiunile mele
vor fi menite să-mi confirme loialitatea față de omenire,
acum și pe vecie, întrecând orice alte loialități.
Nu voi comite nicio faptă cu bună știință
și nu voi divulga nicio informație care ar putea vătăma omenirea.”
Nu. Nu semnez.
De ce nu?
Pentru că nu simt nicio loialitate față de omenire.
Atunci, de ce faci asta?
Păi, oricum mor, nu?
Cine știe?
S-ar putea să fie mai buni decât noi.
De ce ne-aș jura loialitate,
dacă ei ar putea fi mai buni?
Ne invadează.
Vin să ne cucerească. Să ne extermine, cel mai probabil.
Asta spun ei.
Nu vrei să ajuți să evităm asta?
Jin vrea să fac asta.
Și am încredere în ea.
Dacă vreți să-i semnez ei un jurământ de loialitate, o fac.
Dar omenirii?
Nu.
Mulțumesc pentru timpul acordat.
Sunteți perfect pentru proiect.
Vă vom anunța care sunt următorii pași.
Stai!
De ce e perfect? N-a vrut să semneze.
E omul nostru pentru că nu e.
- S-ar putea să nu fie. - Știu. S-ar putea să nu.
De aceea se vor da peste cap ca să-l prindă.
Se așteaptă ca roiul de cicade din SUA
de anul acesta să ajungă la zeci de miliarde...
E o cremă magică.
Serios? Ce incitant!
Da, e o cremă hidratantă foarte bună...
Julia, dacă te rog să tai morcovii cubulețe...
Așa?
Bună, Tatiana!
Am auzit că nu mai vorbiți cu noi.
Ați permis ca Evans să moară.
Nu mai voiam să vorbim cu el. Dar vrem să vorbim cu tine.
Ce sunt eu?
Sunt un nimic.
Un gândac.
Știm foarte bine ce ești.
Faci parte din ceva mai mare decât tine.
Faci parte din noi.
Avem nevoie de tine.
Cathay Pacific cu destinația Beijing,
zborul CX252, este gata pentru îmbarcare.
Pasagerii sunt rugați să meargă la Poarta C...
Bună ziua! Sunt dr. Ye.
Ne cunoaștem?
Mi-am schimbat scaunul ca să stăm împreună.
Sper că nu te superi.
Ar fi plăcut să pot discuta cu cineva.
Da, e un zbor lung.
Dle Downing, trebuie să încuviințați procedura de cinci ori.
Întrebările sunt menite să evite posibilitatea consimțământului accidental.
Nu vă grăbiți!
Mulțumesc.
Locul ăsta e...
E drăguț.
Da.
Jin...
I-am spus să nu vină.
Plec la Cape Canaveral.
Prima RBI se lansează vineri.
Acolo, în Baikonur și Jiuquan.
Bombele vor fi unde trebuie în săptămâni
și vom fi gata să ne trimitem voluntarul.
Ce zile palpitante!
Nu te mai deranjez.
Am tot uitat să întreb:
Ai avut șansa să-i mulțumești? Personal.
Pentru steaua ta.
Will mi-a dat steaua?
Nu ți-a spus.
A moștenit niște bani.
E o hârtie fără valoare.
Scade-i prețul și vinde-o, altfel rămâi fără nimic!
- A fost la King's Arms. - Nu, a fost la The Eagle and Child.
Îți spun eu, atunci vorbeai cu blonda aia creștină
care voia să facă lucruri necreștinești cu tine,
până i-ai spus că C.S. Lewis e un scriitor de rahat.
Și i s-a părut o lipsă de respect,
eram în barul unde Lewis obișnuia să bea cu Tolkien.
- Așa e. A fost la The Eagle and Child. - Mersi!
Și era scriitor de rahat.
Păi...
n-are rost să pierd vremea.
Will!
DORIȚI SĂ VĂ ÎNCHEIAȚI VIAȚA? „5” PENTRU „DA” - „2” PENTRU „NU”
Bine, pe bune acum...
Trebuie să te gândești la ce presupune asta.
O să plutești într-un spațiu nesfârșit și înghețat,
nici viu, nici mort,
pentru mii de ani, poate pe vecie.
Și complet inconștient tot timpul.
Practic mort, ceea ce voi fi oricum.
Nu, Will, e...
în cel mai bun caz.
Dacă te găsesc, te reconstruiesc.
Poate că te vor transforma într-un program
și vor comunica cu tine printr-o interfață.
Nu vezi, nu auzi, nu simți.
Ca un bazin de plutire. Intră întrebarea, iese răspunsul.
Fie că vrei sau nu.
Îți citesc gândurile.
Și citesc Jurnalul unui nimeni.
Apoi mă opresc și sunt iar mort.
Bine, poate că nu e un bazin de plutire.
Will, vor vrea să știe totul despre ce înseamnă să fii om.
Poate că singura cale e să interacționeze cu tine.
Te aduc înapoi.
Fac experimente pe tine
ca să ne învețe trăirile.
- Ce ne face fericiți. - Sună bine.
Ce ne face nefericiți.
Atât de nefericiți, încât să fie folosit împotriva noastră.
Cum simțim epuizarea?
Cum simțim frica?
Cum simțim durerea?
Cum suferim?
Cât putem suporta?
Pot să-ți facă ce vor ei.
Te pot împinge dincolo de limite, dar nu te lasă să mori.
Dacă mori, te aduc iar înapoi.
Și pot face asta timp de o lună,
un secol, pot s-o facă timp de 10.000 de ani.
Saul, de ce ar face asta?
Nu știu, naibii, eu...
Nu știm ce sunt.
Poate nu putem afla ce sunt.
În comparație cu noi, e cum au spus.
Suntem gândaci.
Gândacii nu știu de ce pățesc lucruri îngrozitoare.
Nu? Poate e un exterminator. Poate e o oră de științe.
Poate e un copil afurisit care le rupe picioarele degeaba.
Nu încerca să afli!
Stai departe de ei!
„2” - DA „4” - NU
Câte au fost?
Patru.
Următoarea e ultima.
Poate că nu va fi așa de rău.
Poate că voi fi ca un animal de companie.
Sau o ființă care să-i distreze.
Cum te distrezi?
Filmul preferat?
Strălucirea.
Câți au ocazia asta?
Să-și ia rămas-bun de la un prieten bun.
Nu mulți.
N-am avut mulți prieteni.
Dar, mulțumită vouă, mereu am simțit că e destul.
Will, o să-mi lipsești, frate.
Așa!
Dacă mă aduc înapoi, și tu!
VREI SĂ-ȚI CURMI VIAȚA? APASĂ 6 PENTRU DA - APASĂ 1 PENTRU NU
Pot să merg pe jos de aici.
Dacă nu te superi, pot să stau singură câteva minute?
Da, bine.
Mulțumesc.
Urc în zece minute.
Bună ziua, dr. Ye!
Tatiana.
Mă bucur să vă văd!
Unde e ofițerul Collins?
Așa îl chema?
Credeam că Stăpânul a terminat-o cu noi.
Nu cu toți.
Îmi pare rău că a trebuit să vii până aici ca să faci ceva ce oricum voiam să fac.
Nu.
Nu puteți.
Căderea ar fi îngrozitoare.
S-ar putea să nu se întâmple pe loc.
Vă rog!
Pot să vă ofer ceva mai bun.
Ceva blând.
Ceva frumos.
Putem lua loc puțin?
Da, vă rog.
Când eram de vârsta ta, era printre cele mai frumoase țări din lume.
Totul va fi mai bine când va veni Stăpânul.
Sunt sigură de asta.
Ți-a spus Stăpânul de ce te-au trimis la mine?
Știți?
Poate că v-a sosit vremea.
V-ați îndeplinit menirea.
Păi...
mă bucur că Stăpânul nu m-a uitat.
Da. Și eu.
Voiam să mai văd un apus de aici.
Putem să-l vedem împreună?
Mi-ar plăcea foarte mult.
Ați muncit din greu
timp de multă vreme.
Vă meritați odihna.
Subtitrarea: Ramona Coman