Nici nu știm cum arată.
Cum învingem ce nici nu ne putem imagina?
Normal că ne putem imagina.
Mi-i imaginez chiar acum, dar poate că punem întrebările greșite.
Nu se pune problema să-i învingem noi.
Ci cum o vor face urmașii noștri.
Copiii copiilor noștri, peste generații.
- Chiar ascultăm? - ...nu cum să câștigăm.
Întrebarea experților...
Nu ți se pare deprimant?
Ce?
Că există extratereștri.
Că ne invadează.
Ne cred gândaci.
Poate că suntem.
Nu sunt gândac.
Ai multe aventuri de-o noapte.
De ce spui asta?
Măcar îmi știi numele?
Bineînțeles.
Bine. Poți să-mi comanzi un Uber?
Saul.
Unde erau strămoșii acum 400 de ani?
Ai mei, undeva în Africa, nu?
Mă imaginau pe mine în lumea asta?
De ce să mă agit pentru ce va fi peste 400 de ani? N-am niciun control.
Dacă toți strămoșii ar fi gândit așa, n-am mai fi aici.
- Serios? - Deci...
Crezi că acum 400 de ani, pe un câmp din Irlanda...
- Nu-s irlandeză. - În fine.
Crezi că se întrebau ce-ar putea face strănepoata lor cândva?
Super! Am înțeles. Ești cinic.
- Cât de departe e? - Două minute.
Eu n-o să am copii.
Familia se termină cu mine. Nu-mi fac griji pentru viitor.
Sunt și alți oameni pe lumea asta. Îți dai seama, nu?
Ca mine.
- Vreau copii. Mă gândesc la viitor. - Da, mi se pare corect.
Mulțumesc, om înțelept care nu-și amintește numele meu!
Dacă ai un copil?
Și el are tot unul.
Omenirea va dispărea în final. Nu va mai trebui să ne facem griji.
- Două minute durează mult. - E pe strada cealaltă. Un Prius.
Păzea!
Nora.
PROBLEMA CELOR 3 CORPURI
Îmi pare rău pentru Nora.
Erați apropiați?
Ești polițist?
Nu chiar, nu.
Sunt arestat?
De ce ai fi arestat?
Ai comis o infracțiune?
Liniștește-te! Sunt un vechi prieten al lui Auggie.
O cunosc pe amica ta, Jin.
Din păcate, știu ce au pățit Jack și Will.
A fost un an greu pentru voi.
Când te-ai întâlnit cu Ye Wenjie la cimitir, despre ce ați discutat?
- Ce naiba e asta? - Ia ascultă!
Ye Wenjie s-a întâlnit cu cineva înainte să plece din țară, cu tine.
După trei zile, a fost ucisă în China.
- Ce? - Ea și omul meu.
E moartă?
Așa e când ești ucis.
- Apoi cineva încearcă să te ucidă. - Ba nu. A fost un accident.
Mașina care a lovit-o pe Nora era sub control autonom.
Se conducea singură.
Știu ce înseamnă autonom.
Cele două mașini din coliziune, la fel.
Avem motive să credem că cineva sau ceva
a accesat computerele de bord ale celor trei mașini înainte de accident.
Și credem că te vizau pe tine.
Cine?
Asta e întrebarea, nu?
Te-ai ciocnit cu un puști pe skateboard, de aceea ești în viață.
Nu știu ce se petrece.
Te cred.
Cinci minute, dle.
Îmbracă-te!
E antiglonț.
Nu-mi spui ce se petrece?
Sarcina noastră e să te ducem la destinație în siguranță.
Care e destinația?
Cineva îți va explica atunci când ajungem.
Familia Norei a fost anunțată?
Părinților li s-a spus că a murit într-un accident teribil.
Dar nu e adevărat.
Faptul că te-a întâlnit a fost un accident teribil.
Bine, mă bag la somn.
Îți sugerez să faci la fel.
Te așteaptă o zi mare.
Vreau să ajungă semințele pe sondă.
Porumb.
Grâu.
Ăsta e ardei iute?
Îi place picant.
Nu.
De ce nu? Au 18 grame.
Am încercat să reducem orice miligram. Știi asta mai bine ca oricine.
- Prefă-te că e creierul mai greu! - Dar nu e, nu-i așa?
Greutatea în plus scade viteza maximă a navetei
și întârzie întâlnirea cu flota inamică.
Mai știi când mi-ai spus? În plus, acum e un creier.
Fără gură, fără stomac. Ce rost are?
Depun cerere la superiori.
- Nu-i cunoști. - Atunci, demisionez.
- Ba nu! - Nu mă poți opri.
Ai dreptate. Dar n-o vei face.
Doar apărarea planetară va mai primi finanțare.
Dacă nu mai vrei să fii savantă, pleacă!
Îi iau pe membrii Scării la Cape Canaveral pentru lansare.
Îți păstrez un loc.
Ai reușit să dormi?
Bun-venit acasă!
Domnule Durand!
Sunt Sebastian Kent. Sunt onorat să vă cunosc.
Știu că a fost o zi grea.
Sperăm ca totul să decurgă fără probleme.
Tu o să-mi spui ce se petrece?
Nu am dreptul să fac asta,
dar veți afla totul de la conducere, promit.
Mă urmați, vă rog?
Ați mai fost la ONU, dle Durand?
În excursie cu clasa.
Gata! Liber!
Camera de meditație.
Dag Hammarskjöld a construit-o
ca să-și găsească liniștea în momente de criză.
V-am adus un costum pentru ceremonie.
Am ghicit mărimea, dar e OK.
- Poartă ce poartă acum. - Ce ceremonie?
E un eveniment memorabil. Prezentăm proiectul lumii întregi.
Dacă am înțeles bine, eu mă ocup de paza lui.
Poartă ce poartă acum.
E în regulă.
Oricum întârziem.
Ce ceremonie?
A patra ședință a Consiliului de Apărare Planetară
a ajuns la ultimul punct de pe ordinea de zi.
Anunțul proiectului Inexpresivii.
Suntem în război.
Bătălia poate avea loc peste secole,
dar San-Ti ne-au declarat război
și trebuie să ne apărăm.
Pentru ei suntem o carte deschisă pe care o pot citi oricând.
Omenirea nu are secrete.
Fiecare întâlnire, fiecare conversație,
memoria fiecărui computer.
Sophonii văd și aud orice doresc,
oricând aleg s-o facă.
Sunt spionii invizibili perfecți.
Ne confruntăm cu un dușman mai puternic decât noi.
Unul care ne consideră gândaci.
Unul care ne urmărește fiecare mișcare.
Așadar...
cum putem câștiga?
Cum păstrăm secrete față de un adversar care vede totul,
care ne urmărește și acum?
Dar m-am înșelat mai devreme.
Omenirea încă are secrete.
Sophonii au puteri imense, dar nu sunt atotputernici.
Ei nu ne pot citi gândurile.
Asta e baza a ceea ce numim Proiectul Inexpresivii.
Am ales trei oameni care să conceapă și să coordoneze planuri strategice.
Ei vor dezvolta aceste planuri doar în mintea lor,
fără să le împărtășească nimănui, până vine vremea să le pună în practică.
Îi vom numi Inexpresivii,
după vechiul nume al budiștilor care meditau.
Acestor Inexpresivi li se va acorda o mare autoritate,
permițându-le să ne folosească toate resursele.
Cât timp nu încalcă nicio lege internațională,
Inexpresivii nu trebuie să-și explice acțiunile și ordinele,
oricât de greu de înțeles ar fi comportamentul lor.
Acum, în numele Națiunilor Unite,
primul Inexpresiv, generalul Hou Bolin!
Cărțile sale despre istorie militară sunt predate în toată lumea.
Și-a dovedit cunoștințele
atât în câștigarea conflictelor, cât și în încheierea lor pe cale pașnică.
Al doilea Inexpresiv, profesoara Leyla Ariç.
Dra Ariç a devenit cunoscută prin lupta ei cu ISIS în Raqqah.
Are o experiență excepțională în câștigarea războaielor asimetrice.
Și, în final, al treilea Inexpresiv.
Saul Durand.
Dle Durand, poftiți, vă rog!
Saul Durand.
Un fizician educat la Oxford,
care a studiat cu cele mai luminate minți din epoca noastră.
Acești trei oameni au fost aleși
pentru cea mai dificilă misiune din istoria omenirii.
Ducând această mare povară,
vor petrece acești lungi ani în singurătate,
întorcându-le spatele tuturor...
Dați-mi voie să vorbesc în numele omenirii,
oferindu-le cel mai înalt grad de respect și recunoștință.
Ați făcut o greșeală.
Posibil.
Nu vom ști pentru multă vreme.
Nu are sens. Sunt un cercetător neînsemnat.
Leyla Ariç? Ea e o eroină.
Lumea pune postere cu ea în camerele de cămin, dar eu? De ce eu?
Nu uitați că suntem urmăriți, domnule Durand!
Mai ales acum, dușmanul vă va urmări mereu.
Așadar, de ce ați fost ales?
Să spunem că dușmanul știe de ce.
Nu sunt special.
Ei cred că sunteți.
Ei? Dușmanul?
Nu m-ați întrebat dacă vreau. Nu mi-a explicat nimeni nimic.
- Dacă întrebam, veneați? - Normal că nu!
De aceea n-am făcut-o.
- Refuz. - Aveți dreptul.
Refuz postul de Inexpresiv.
Refuz toate puterile de Inexpresiv.
N-o fac, mă înțelegeți?
Ați greșit omul.
Bine.
Am înțeles.
Pot să plec?
Puteți să faceți orice.
Ar putea fi periculos. Îți aduc o echipă de securitate.
- N-am nevoie. - Domnule!
Nu sunt Inexpresiv!
Nu voi fi niciodată Inexpresiv, iar dacă nu sunt arestat, vreau să plec.
Singur.
Trebuie să ne facem ce ne cere.
Regulile sunt clare.
Măcar lasă-mă să te însoțesc!
Nu.
Chemați ambulanța imediat!
O să fii bine. Trebuie doar să respiri, da?
Trage aer în piept!
Haide! Așa!
Așa.
Nici prea mult, nici prea puțin.
Am avut unul cu coadă evantai. Stai liniștită!
Edgar, nu-l lăsa să moară! Ne-am înțeles?
Da.
Mersi!
Baftă!
Da?
Cât de rău?
Așa.
Clarence, să nu se mai întâmple!
Cicadele s-au întors în număr record anul acesta,
fenomenul fiind pus pe seama încălzirii globale.
Agricultorii se tem că nu-și pot proteja recoltele,
iar experții spun că 1,5 milioane de insecte pot invada jumătate de hectar.
Stai!
Ce faci?
Cum te simți?
Ai o coastă ruptă, o mică hemoragie internă.
Nu e rău, după ce ai fost împușcat de un lunetist cu un .338.
Mi-ai salvat viața.
Salopeta antiglonț ți-a salvat viața.
Am dat-o în bară.
Trebuia să am grijă de tine.
Dacă ai ajuns aici, nu mi-am făcut treaba bine.
Nu, a fost vina mea.
Ai vrut să mă aperi și nu te-am lăsat.
Mă lași acum?
Mulțumesc.
Poliția l-a prins pe lunetist.
Vor fi și alții.
Aș vrea să-l văd.
Să-l vezi pe cel care a încercat să te omoare? De ce?
Cunoaște-ți dușmanul!
Sun Tzu a spus-o?
Nu știu. Sunt din Manchester.
Vreau să-i vorbesc.
Asta nu ține de mine.
Eu mă ocup de pază, nu aranjez întâlniri cu cei care te vor mort.
Stai să mă interesez!
Mulțumesc.
Ești un Inexpresiv.
Dorința ta mi-e poruncă.
Da, dar nu sunt Inexpresiv.
I-am refuzat.
Toți o să-mi zâmbească așa mereu?
Cum?
Ca și cum știu ceva despre mine, dar nu pot spune.
Sau cred că eu știu ceva, dar nu pot spune.
Ia stai!
Ce se întâmplă?
E o nebunie să verific calculele acum...
M-ai părăsit și ai uitat să spui sau...
...cu o nanosecundă, am încurcat-o. Totul a fost degeaba.
Nu înțeleg.
Momentul fiecărei detonări.
Nu înțeleg ce s-a întâmplat cu noi.
Nu pot să discut despre asta acum.
- Ba da, poți. - Ba nu.
Ești blocată în avion cu mine cinci ore.
- E vorba despre Will? - Normal că da!
I-am furat ultimele săptămâni de viață
și îl aruncăm în spațiu, într-o misiune netestată!
Nici nu știm dacă va părăsi platforma.
Știi cât de complicat e? Înțelegi ceva din astea?
- Da... - Dacă ajunge în spațiu,
tot mai avem nevoie ca vela să se deschidă când trebuie.
Apoi trebuie să treacă de 300 de bombe
la momentul potrivit și în locul potrivit.
Să treci prin urechile acului de 300 de ori,
călătorind cu sute de km pe secundă.
Am văzut diagramele...
Trebuie să rămână intactă după 300 de detonări.
- Șansele ca el să reușească... - Nu e el!
Poftim?
Tot spui „el”.
Dar nu e Will.
Will e mort.
Ba nu.
E un creier viu, menținut la minus 150 de grade.
Jin...
Dacă îl preiau San-Ti,
știi cât de ușor le-ar fi să-i reconstruiască trupul?
Care-s șansele?
Nu zero.
L-ai iubit.
Îl iubesc.
E încă în viață.
Sper să funcționeze.
Serios.
Oameni din toată lumea pun aceeași întrebare.
Cine este Saul Durand și de ce a fost...
Ne lăsați singuri?
Eu rămân.
Domnul știe ce face.
Ce ai pățit la față?
M-am opus arestării.
Ești rănit?
Sunt teafăr.
Îmi pare rău.
M-ai împușcat cu o armă cu lunetă.
Îți pare rău?
Îmi pare rău că n-am tras la cap.
Misiunea mea ar fi încheiată,
iar tu ai scăpa de a ta.
Am scăpat deja.
I-am spus secretarului general. Am refuzat postul de Inexpresiv.
Superiorii tăi au irosit un asasin.
Ești nostim.
Îți spun adevărul.
Te crezi mai deștept?
Nu e vina ta.
Și eu credeam că eram, înainte să aflu adevărul.
Care adevăr?
Spui că sunt superiorii mei, dar sunt și ai tăi.
Dacă sunt atât de superiori, de ce le pasă dacă mor sau trăiesc?
Nu știu.
Ai încercat să omori un necunoscut
la ordinul unor extratereștri necunoscuți.
De ce?
Ce naiba te-a apucat?
M-am dus să fiu soldat în armata Stăpânului.
- Ia-o încetișor! - Sunt bine.
Pentru cine lucrezi?
Am fost în MI5. Apoi în SIA.
Acum la „PDF”.
Nu, nu e asta.
„PLM”?
P...
- Litere... - Care ți-e meseria?
Acum? Să te protejez.
Au atentat la viața ta de două ori în 48 de ore.
Vreau să ies de aici. Vreau acasă.
Bine.
Kent se ocupă de călătorii. Așteaptă!
Mă bucur să vă văd pe picioare! Cum vă simțiți?
Care ți-e meseria?
Sunt agentul de legătură cu Consiliul de Apărare Planetară.
CAP.
- Agent de legătură? - Da, domnule.
Dar nu mai sunt Inexpresiv.
Sigur că nu, dle.
Proiectul Inexpresivii e public acum, nu?
Da. Știe toată lumea.
Și ei știu că am refuzat să fiu Inexpresiv.
Da, a fost inclus în anunț.
Ce scria?
După încheierea ședinței speciale a ONU,
Saul Durand a declarat că refuză postul și misiunea de Inexpresiv.
De ce mai ești aici?
Mă ocup de colaborările dvs.
Îmi pare rău, mi se pare...
că nu comunicăm.
Nu sunt Inexpresiv.
Nu, dle.
Am respins oferta.
Așa este.
- Vreau să discut cu secretarul general. - Vă așteaptă.
Vreau acasă.
Nu e sectorul meu,
dar casa de acum nu întrunește condițiile de securitate.
Dacă nu sunt Inexpresiv, de ce am nevoie de pază?
Nu știu dacă contează să fiți cu adevărat un Inexpresiv.
Contează ce cred oamenii.
Și non-oamenii.
- Credeți că ne urmăresc acum? - Da.
Atunci ei înțeleg că am respins postul.
Posibil.
Posibil?
Munca unui Inexpresiv se desfășoară în secret,
în singurătatea minții sale.
Nu știu ce e în mintea dumitale. Nici ei nu știu.
Nu vreau postul acesta.
- E de înțeles. E îngrozitor. - De ce m-au ales?
Și nu-mi spuneți că dușmanul ne urmărește, nu-mi pasă!
N-am fost la război, m-am încăierat doar la 12 ani,
Khari Shavers m-a snopit cu bătaia.
Habar n-am cum să lupt cu extratereștrii.
Și vor veni abia în 400 de ani, așa că...
Ce-ar fi să ne calmăm cu toții
și să fumăm ceva? Vom fi morți atunci.
Am avut același gând de multe ori,
dar le-o datorăm urmașilor noștri să luptăm pentru ei.
De ce am fost ales?
- Nu știe nimeni. - Ce?
Nu știe nimeni.
Trebuie să mă fi ales cu un motiv,
din cele opt miliarde de oameni.
Da, doar unul indirect.
Nimeni nu știe adevăratul motiv.
Va trebui să-l găsiți singur.
Ce vrea să însemne asta?
Mi-ați distrus viața,
iar acum mă luați cu vrăjeli?
Și îmi pare rău, sincer.
Care e motivul indirect?
Vă veți da seama la momentul potrivit.
A fost o plăcere să vă revăd, domnule Durand.
În viitor, domnul Kent se va ocupa de tot ce aveți nevoie.
Ne asumăm un mare risc cu dvs.
Nu mă aștept să trăiesc destul de mult ca să văd dacă a meritat,
dar mă rog să fie așa.
Domnule Kent?
Da, dle Durand.
Prietenul meu va fi lansat în spațiu mâine. Aș vrea să-l conduc.
Bineînțeles, dle.
DACĂ UNUL SUPRAVIEȚUIEȘTE, TOȚI SUPRAVIEȚUIM.
Capsulă securizată, telemetria încărcăturii la nominal.
Cursul e stabilit, gata de lansare.
Avem undă verde de la cele 300 de bombe.
Unitățile sunt pe poziție pentru traiectorie.
Toate stațiile validează lansarea. Putem începe numărătoarea inversă.
Optsprezece grame.
Poftim?
Dacă îl pot clona, va fi simplu să copieze semințe.
Nu vrei să-i fie foame.
Sunt înăuntru?
Grâu, porumb, mazăre, ardei iute.
Am auzit că îi place picant.
Au mai rămas 15 secunde.
De ce te-ai răzgândit?
Zece, nouă,
opt, șapte, șase,
cinci, patru,
trei, doi, unu!
Saul!
Scuze!
Ai voie aici? E sigur?
Antiglonț.
Will a ajuns în spațiu?
Aproape. E în exosferă.
Ai avut noroc.
Știu.
Chiar îl vor mort.
Așa știm că merită, nu? Dușmanul dușmanului meu...
Vei fi legat de puști toată viața. Te deranjează?
- Am de ales? - Nu.
Atunci, nu.
Salut! Mă bucur că ești teafăr.
Da, mersi.
Mai sunt vreo două ore până ajunge capsula la prima detonare.
Ieșim la aer?
Merge cu tine peste tot, nu?
Asta e înțelegerea.
Ții minte anul trecut,
când ne făceam griji pentru cine știe ce?
Vreau să mă întorc în timp și să-mi dau una.
Deci un general chinez, o eroină de război kurdă
și Saul Durand?
Nu-i așa?
E nebunie curată.
- N-au spus de ce te-au ales? - Nu.
Dar am o idee.
Nu! E o prostie.
Ai vorbit cu Auggie?
Nu, de ce? E teafără?
Urăște ce i-am făcut lui Will.
Și eu urăsc asta.
El a ales.
Te-ar fi ajutat cu orice.
Doamne, cât te-a iubit!
- Nu vreau să fiu nesimțit... - Nu.
Te-a iubit.
Sper să fiu iubit așa cândva.
Poate că ești deja.
SAN LUIS POTOSI, MEXIC
Nanofibrele astea filtrează tot?
Da, totul.
Pesticide, paraziți, bacterii, viruși, alge, metale grele...
Ce mai aveți?
Avem deja filtre bune.
Dacă aveați filtre bune, nu aveați epidemie de dizenterie în sat.
Câți microni?
Sunt 0,1 nanometri.
Adică 0,00001 microni.
Dacă le ajustați cum trebuie și mă voi asigura de asta,
epidemia se va încheia.
Sună foarte impresionant.
Mă scuzați!
Bine, atunci!
Mai vorbim sau îl încercăm?
Așteptăm separarea primului propulsor.
Prima etapă de ejectare în zece, nouă, opt,
șapte, șase,
cinci, patru, trei, doi, unu!
Propulsoarele unu, doi, trei, patru au fost ejectate cu succes.
Așteptăm confirmarea telemetrică
și deschidem vela pentru captarea detonărilor.
Se confirmă deschiderea velei.
Accelerarea sondei prin detonări e iminentă.
Ea a reușit.
Să-mi bag!
Ne apropiem de prima detonare.
Așteptăm detonarea în zece,
nouă, opt, șapte, șase,
cinci, patru,
trei, doi, unu!
Prima detonare reușită.
Sistemul de navigație indică o viteză a capsulei de 57 km/s.
Ne apropiem de a doua detonare în cinci, patru, trei, doi, unu!
Telemetrie bună la a doua detonare.
Viteza de navigație e de 68 km/s.
Acum zboară.
Ne apropiem de a treia detonare în cinci, patru, trei, doi, unu!
A treia detonare reușită.
Acum indică 80 km/s.
Nava încă indică o telemetrie bună. Valorile termice...
Sistemele arată o marjă pozitivă de putere.
Atenție, avem o anomalie!
Traiectoria deviază de la valoarea prezisă.
Să verificăm!
Misiunea GNC,
puteți confirma datele de la Green Bank?
Orientarea...
Puteți confirma cu datele IMU?
N-am idee, dar e Hou Bolin. Dacă vrea, fă-i rost!
Da, dle Wade. Ne ocupăm imediat.
Sperăm că vă bucurați de zbor.
Ne pare rău că Scara a eșuat.
Am fi vrut să-l întâlnim.
Sperăm să vă întâlnim, dacă funcționează tehnologia de hibernare.
Oamenii sunt foarte fragili.
Dacă mă urmăriți, înseamnă că fac ceva bine.
Da, ești un lider puternic.
Vrem să știi că vei avea un loc atunci când vom sosi.
Faci parte din plan.
Vom fi mereu cu tine.
În orice cameră ai intra, noi te vom aștepta deja.
Orice vrem să vezi, asta vei vedea.
Până când vei muri.
Cât crezi că va pluti în spațiu?
Conform destinației finale,
va trece pe lângă altă stea în 6.000 de ani.
Nu cred că-i va intra în câmp.
Încă vreo cinci milioane de ani până iese din Calea Lactee.
Sunteți cei mai amărâți oameni pe care i-am văzut!
Lasă morala! Nu mai suport vrăjeli în genul Henric al V-lea!
Am jucat în piesă în a X-a.
E adevărat. Am primit recenzii bune în ziarul școlii.
Uneori, depresia e o reacție potrivită
la ce se întâmplă în lume.
Să-mi bag!
Ați pierdut câteva bătălii și renunțați la război?
Nu înțelegi.
Wade mi-a spus că sonda e mai rapidă decât orice alt obiect făcut de om.
A fost un eșec.
Ați văzut filmele alea de război,
când Aliații lansează avioane de pe portavioane?
Știți câți piloți au pierdut până să le iasă?
Știi că tot suntem de milioane de ori mai lenți decât San-Ti?
Suntem lenți, proști și murim ușor.
Suntem gândaci.
Hai, ieșim la o plimbare cu mașina!
- Nu vreau. - Acum!
Adu romul!
Oamenii urăsc gândacii.
Mereu au încercat să scape de ei.
Pulverizăm pesticide din avioane,
putem otravă în pământ,
încercăm să-i sterilizăm.
Sunt striviți, curentați, călcați.
Priviți în jur!
Nu pleacă nicăieri.
Pentru gândaci!
Să ne întoarcem!
Avem treabă.
Subtitrarea: Ramona Coman