„Moje milá Jook.“
Kurva, všechno se se mnou točí.
Ten vysokej se mi strašně líbí, ty vole.
On je tak sexy, do hajzlu!
Co to mele?
Hele, není vám zima?
Nech mě bejt a seď chvíli v klidu, sakra.
Hele, já…
Co jí kurva je?
Chtěla jsem od toho dlouhána číslo, ale on dal mi číslo na toho malýho.
Ale ten malej je taky pěknej, ty vole.
Malej a pěknej. Takovej na mazlení.
Jook, posloucháš mě vůbec?
- Sakra. - Ne.
Je tu plyn, ty blbko.
Drž hubu, vole. Nech mě bejt, sakra.
Hej.
Hej. To cígo…
Nezapaluj si, kurva.
„Chudinka Jook.
Nic neprovedla.
Jen měla smůlu.
Jenom se chytla špatné party.“
Tak to říkávala moje teta.
No,
ona tomu věřila.
Bože.
Moje hlava.
Zlato, necítíš něco?
Hej! Vzbuď se.
Co děláš v tuhle hodinu vzhůru?
Co to tu smrdí?
Ach jo. Všechno jsi zkazila, mami.
Jook.
Policie zjistila,
že rodičům podepsala osm životních pojistek.
Nešlo o to, že byla handicapovaná nebo chudá.
Měla prostě takovou povahu a byla marnivá.
Vím, že lidé říkají,
že bychom měli cítit soustrast, protože za to zaplatila životem,
já to ale nemám v plánu.
Smrt by neměla očistit hříchy, za které se hříšnice nekála.
Takže vás prosím, nekondolujte.
VRAŽEDNÝ PARADOX
JSEM SESTŘENKA TÉ NEVIDOMÉ, CO ZABILA SVÉ RODIČE.
KOMENTÁŘ: A CO PRESUMPCE NEVINY? KOMENTÁŘ: NA TOHO PSA PRÝ NEMĚLA NÁROK.
Šílený, co?
Karma asi fakt existuje.
- Paní Česun? - Ano?
- Pojďte sem, prosím. - Co se děje?
Chtějí s vámi mluvit nějací vyšetřovatelé.
Pojďte, Uisop to dodělá.
Jistě.
Ano, to jsem sdílela já.
Proč?
Myslíte si kvůli tomu, že jsem ji zabila?
Ne, to ne.
Jen jsme se chtěli zeptat na pár věcí
ohledně slečny Son Jook.
- Kdy jste s ní naposledy mlu… - Ne.
Nestýkaly jsme se.
Kdy jste ji viděla naposled?
To je tak dávno,
že si nevzpomínám.
Nevíte alespoň zhruba?
Když byla Jook na základní škole…
nalila mi do obličeje vařící vodu.
Víte proč?
Ano, četl jsem váš příspěvek.
Sáhla jste bez dovolení na její věci.
Ne, udělala to prostě proto, že byla svině.
Chtěla mě zabít a tamto byla jen záminka.
Usmívala se při tom.
Usmívala se, když na mě lila tu vařící vodu, detektive.
Být na mém místě, chtělo by se vám vzpomínat?
Můžete se vrátit do práce.
- Děkujeme za váš čas. - V pořádku.
- Šťastnou cestu. - Děkujeme.
Jo, pokud jde o toho slepeckého psa,
ještě jednou vás budeme kontaktovat, až se najde.
Ne.
Nezajímá mě to.
Nemusíte mi dávat vědět.
Páni!
- Gratulujeme k novému životu, pane! - Gratulace!
Měl jste vážně kliku, Čchungdžine.
Nevěřil bych, že se něco takového může stát obyčejnému chodci.
- Drahý Čchungdžine. - Pane?
Náleží vám vyznamenání za odvahu. Jak se cítíte?
- Jaké to bylo? Bolelo to? - Aby ne!
- Ale nechme to být. - No tak, povídejte.
No, z vás ještě nikoho nebodli, že?
Já loni málem umřel.
Ále, vy jste měl do smrti daleko. Já to měl horší.
Měli rozbitou flašku od sodžu
a tou mě bodli.
V tu chvíli ani necítíte bolest.
Když mě bodli, blesklo mi: „Já tě dostanu.“
Ne, vážně.
Otočil jsem se za ním, ale vtom to začalo krvácet.
Ale prosím vás!
Fakt, začala z toho tryskat krev.
Pochopil jsem, že mám problém.
Bylo mi, jako by mi krev odtékala i z mozku.
Úplná chudokrevnost.
No tak, nepřehánějte.
- Nepřeháním! - Ale jděte.
Kdy vás naposled někdo bodnul?
A kdo ty kluky zabil?
Kdo ví?
Dějou se zvláštní věci.
Já vím. Je to šílený.
Měl byste ještě pobýt v nemocnici a popřemýšlet o tom.
Škoda všech těch let.
Nejde jen o tenhle incident.
Doktor říkal, že mě jednoho dne klepne, jestli budu takhle pokračovat.
Nejsem na detektivní práci stavěnej.
Po všech těch letech tady
se mi už noční směny dělat nechce.
Myslíte, že jinde to bude lepší?
Všichni ve skrytu duše zvažujeme výpověď.
Víte vůbec, co byste dělal, kdybyste odešel?
Pojďte dál.
Danke.
Tak co, máte vymyšlené, co pak?
Manželka provozuje kadeřnictví, jak víte.
Poslední tři roky zvažujeme odchod do zahraničí
na pracovní vízum.
Dokonce jsme salon nabídli k prodeji.
Navíc bych dostal odstupné.
Manželčin příjem by nás neuživil,
takže bych se naučil dělat sašimi.
Jméno bych si změnil na „James Pak“.
Já vím své o tom, co s rodinou udělá stěhování,
a není to žádný med.
Měl jsem odjet s manželkou a dětmi a přejmenovat se třeba na „Oliver Pak“.
S dětmi si vůbec nemám co říct.
Můj chlapeček byl plachý! Nikdy nikomu neublížil!
Jak to víte?
- Chytíte vraha, nebo ne? - Bráníte spravedlnosti.
- Aha, vážně? Myslíte? - Paní. Prosím, klid. Nebráníte.
Už jste ho chytli?
Promluvíme si, až se uklidníte.
- Co kdyby šlo o vaše dítě? - Může se jí někdo ujmout?
Mého chlapečka dokonce pitvali…
V pořádku, pane?
Koledujete si o facku.
Pane.
Co?
Mě to taky štve, když pomyslím na detektiva Paka.
Ale?
Ale nemyslíte, že jste byl na tu matku moc tvrdý?
Proč jako?
No, přece jenom jí zemřelo dítě.
Na jejím místě bych zešílel.
Stala se vražda a neexistují žádné důkazy.
To není pravda. Jen jsme je zatím nenašli.
Vždycky nějaké jsou.
Víte, že o to mi nejde.
Promiňte.
Poslyšte.
I oběti můžou být útočníci.
Jasné?
Chápete?
V Dunsanu jsem dělal na jednom případu.
Ta holka se jmenovala Kang Jonso.
Na ten případ nezapomenu.
Kdy už se začneš líčit?
- Sluší ti to. - Oukej.
Hele, to je on.
Na fotce vypadal líp.
- Tohle mu bude slušet, ne? - Jo.
Co blbne?
Nevim. Je zabouchnutá.
Tvrdila, že je děsně sexy, a přitom nic moc.
- Jé! Tos nemusela. - Co to je?
- Jak se máš? - Dobrý.
- Co to je? - Co děláš po škole?
Cos to dostal, vole?
Hej, to je moje!
Není to hotový.
- To jsou kámošky? - Jo.
Co to máš?
- Řekni. - Moje!
Tři, dva, jedna…
Zlato, usměj se přece. Tři, dva…
Pojď už, jestli už jseš.
- Chceš se podívat? - Vypadám tam dobře?
- Chceš se podívat? - Ukaž.
- Kurva. - Tak pojď už.
- Vydrž, sakra. - Dělej.
- Nemůžeš chvilku počkat? - Nezdržuj!
- Tak co? Jaký to bylo? Obří kozy, co? - Ty krávo.
- A parádní nohy, ty vole. - Boží, co?
Tak pojď.
- Chtěl bych ji ještě jednou ojet. - Neser a pojď.
Dobře.
Měsíc po tom, co ji znásilnili,
spáchala sebevraždu.
- Potřebuju s ním mluvit. - To počká.
Pane, můžu s vámi mluvit?
- Jsme na pohřbu. - Počkejte.
Zdá se, že se neshodneme na tom, co se stalo, pane.
- Můžeme si promluvit na stanici. - Zdá se mi, že se mi vyhýbáte.
- Prosím vás, paní. - Jak víte, že to nechtěla?
Vy jste se zbláznila, ženská!
Co na mě řvete?
Paní. Jste vůbec člověk?
Jak se opovažujete? Jděte pryč.
- Jak to se mnou mluvíte? - Pojďme ven.
- Co jsem, jestli ne člověk? - Všem se omlouvám.
- Lidi, neposlouchejte je. - Paní.
Možná to jsou děcka,
ale když kluk potká holku, můžou se dít věci.
- Co si to… - Co?
Co to plácáte, do hajzlu?
- „Do hajzlu“? - To jste přehnala!
- Že to chtěla? - To ona po něm vyjela!
- Že se můžou dít věci? - Vy zoufalci.
- Padejte. - Kurva.
- Chcete vydělat na vlastním děcku? - Do prdele práce!
- Jaká matka, takový syn. - Jasně. Vy jste všichni jedna verbež.
Na pohřeb té holky přišla strašlivá semetrika
a začala na její rodiče házet špínu.
Byla to ta paní, co na nás dneska řvala.
Oukej?
Ta holka zemřela.
Ale kluk se z toho vyvlíkl, protože nebyl plnoletý.
A tím to neskončilo.
Ti grázlové dál napadali lidi, kradli a tak dál.
Netuším, jak je jejich rodičům,
ale pro rodiče té dívky ti hajzlové nejsou jen oběti.
Být na jejich místě, ty kluky bych zabil.
Lidi se nedělí na útočníky a oběti.
Můžou být oboje zároveň.
Neměli bychom tedy zajet za rodiči té dívky?
Proč?
- Třeba v tom mají prsty… - Vy jste neviděl místo činu?
Zdálo se vám to jako mstivá, promyšlená vražda?
Stalo se to spontánně.
I tak. Jeden nikdy neví.
Jo, to je ona. Určitě. Ano.
Stála venku.
Stála tam a rozhlížela se.
Myslel jsem, že vidím ducha.
Pak ale do obchodu nepřišla.
- Jen se rozhlížela. - V kolik to bylo?
Začínala noční směna, takže asi v deset.
V deset. Jo.
- Máte tu bezpečnostní kameru, že? - Jistě, detektive.
Tamhle.
Zainvestoval jsem do nové.
Vynikající kvalita záznamu.
Akorát to jde na úkor kapacity.
Soubory jsou větší, takže se ukládají jen na pět dní…
Takže záznam nemáte?
No, nějaký mám.
Ale nic staršího než pět dní. Mám záznam ze včera.
Co ten kluk? Jak se jmenuje?
Kdo?
I Tchang. Jasně.
Jak se mu vede?
Ani mi o něm nemluvte.
Jen slyším jeho jméno a plaší se mi kladiva.
Jak mě mohl tak podrazit?
Ani ty dveře už nefungujou!
- To je taky jeho práce, ne? - Ano.
Chtěl mě dožrat? To snad není možné.
Zaplatil jsem mu předem a už se neukázal.
- Fakt? - Fakt.
Neuvěřitelný. Hajzl jeden.
Počkat. Když jsme u té ženské, myslím, že ji viděl taky.
Je vám to k něčemu?
POTŘEBUJEŠ POMOC? OZVI SE. TELEGRAM: T.ME / POUZEHRDINOVE
ANONYMNÍ REŽIM
TELEFONNÍ ČÍSLO
JMÉNO I TCHANG
POUZEHRDINOVE VÁM POSLAL POZVÁNKU
AHOJ.
POUZEHRDINOVE NASTAVIL MIZEJÍCÍ REŽIM NA TŘI SEKUNDY
DÍKY, ŽE SES OZVAL.
TĚŠÍ MĚ, I TCHANGU.
ZABLOKOVAT UŽIVATELE
Do hajzlu.
Co to…
Nesu poštu!
Je někdo doma? Haló!
Páni, čím jsem si vysloužil takovou čest?
Sám detektiv Čang, nejvytíženější muž světa.
Proč jste tak brzo zmizel?
Ále, měl jsem ještě co dohánět v nemocnici.
Ani jste mi do špitálu nezavolal.
Tak o co jde?
Byl jste tam jen dva dny.
To je taková delší prohlídka.
Mimochodem.
Slyšel jsem, že končíte.
Nemůžete skončit dřív, než chytíte vraha.
Zjistil jsem něco divnýho o tom případu Son Jook,
ale ještě na to musím mrknout.
Ježkovy zraky, vy žijete jen prací. Jste chladnej robot.
Jestli nám vrah spadne do klína, popřemýšlím o tom.
Do klína nám nic nespadne, když budete sedět doma.
Musíte dělat aspoň něco.
Nic, budu končit. Musím teď strávit nějaký čas s rodinou.
Už vás musej mít plný zuby.
Hodně pijte, ať nemáte močový kameny.
Měl byste myslet na své zdraví, na na vraha.
Přestaňte měnit téma a…
V tomhle jsi šel domů?
Ále, je to kousek.
Neměl by Tongu být už doma ze školy?
- Jel se projet na kole. - Sakra!
Hele, neházej tady věcmi.
Odkdy má kolo?
Nan-gam ti to neřekl?
Poslal mu ho jako předčasný dárek k narozeninám.
Fakt?
Jo.
Zavolej mu a poděkuj.
Proč mi to neřek?
Prevít.
PŘEDVOLÁNÍ
PAN ČONG KANGHJO NA VÁS PODAL ŽALOBU ZA FINANČNÍ PODVOD.
Kurva.
Má na krku trestní řízení.
- Ale je to jen brigádník. - Jo.
Radil jsem pánovi, ať podá obyčejnou žalobu,
ale nedal si říct, trval na tom, že chce trestní řízení.
Takže jsem neměl na výběr.
Chtěl jsem dosáhnout vyrovnání,
jenže po klukovi se slehla zem.
Máte jeho adresu?
Adresu? Mrknu se.
Poslal jsem mu předvolání. Kdy to bylo?
Jo, dneska by ho měl dostat.
Proč, vy ho znáte?
Jo.
Jestli se ozve, dejte mi prosím vědět.
- Jasně. - Dík.
A dejte vědět, i když se neozve.
Jasně. Dám.
Super, díky.
Zahněte doleva.
Jste na místě. Ukončuji navigaci.
Měl jsem se dávno přestěhovat.
Nerada se fotila, ale ráda fotila ostatní.
Fotila všechny děti ze třídy.
- Úplně všechny. - Můžu se podívat, pane?
Jistě, prosím.
Říkal jsem jí, ať se stane fotografkou.
Ale ona na to, že chce pevnou pracovní dobu.
Víte jak. Obyčejnou práci ve slušné firmě. A fotit jen pro zábavu.
Nikdy nevybočovala z řady.
Držela se při zemi.
Neříkám to jen proto, že jde o mou dceru,
ale byla moc hodná
a ohleduplná.
Proto jsem je zabil.
Prosím?
Zabil jsem je.
Zabil jsem člo…
Zabil jsem je.
Ano? Tady detektiv I Čchangtchek.
Dobrý den. Chtěl bych se udat.
Chcete se udat?
Jak se jmenujete, pane?
I Tchang.
Dobrá, pane I Tchangu. Vydržte minutku.
Aha.
Takže jste obdržel předvolání?
Nechal jste si od pana Čonga Kanghjo z večerky OS25
vyplatit zálohu a pak jste zmizel.
Proto vás vyšetřujeme.
Dostavte se prosím na stanici v avizovanou dobu.
A…
nemohl bych přijít už dneska?
Dneska?
Dneska… Moment.
V sedm to nejde. Ani v osm.
Mohl byste v devět?
Jasně.
VEČERKA
MÁMA
Takže jste je praštil cihlou,
ale nevzpomínáte si, co bylo dál?
Ne.
Oběti byli dva mladí muži.
To jste se nebál, že vás přeperou?
Byli na mol,
motali se.
Tak jsem si řekl, že je to dobrá příležitost.
Jak jste věděl, že jsou opilí?
Byli úplně mimo, sotva pletli nohama.
Omlouvám se, že jsem tam jel a nic neřekl.
To vy jste ho sem přivezl?
Zmínil jste se, že byl v podmínce.
Zjistil jsem ze záznamů, že mu skončila den před tím útokem.
Napadlo mě, že by to spolu mohlo souviset,
tak jsem za ním zajel.
To všechno díky vašim radám, pane. Díky.
Se zbytkem mi pomohl šéf.
Ale řeknu vám, byly to nervy.
Naštěstí se ke všemu přiznal
a všechno sedí, takže…
Prosím, pane.
Vyplňte mi to a nikam nespěchejte.
Jestli potřebujete pauzu, můžeme si jít i zakouřit.
Dávno nekouřím.
Tak proč jste nám lhal?
Prosím?
Nezabil jste je, že ne?
Asi vám nerozumím.
Vy to nevíte, protože jste je nezabil,
ale jedna z obětí byla v obličeji popálená od cigarety.
A pak tohle.
Nejste pravák.
Na slovíčko.
Co?
Co tam lezete sám? Děláte si srandu?
Vyslýchal jsem ho.
Jednáte na vlastní pěst, přivedete chlapa a teď tvrdíte, že je nevinný?
Vždyť jeho výpověď nesedí. A důkazy taky chybí.
- Co to… - Bez důkazů…
Máme tu cihlu. O té média nepsala. A motiv měl taky.
Kdyby řekl, že tu cihlu hodil do Kumgangu,
půjdete ji hledat na dně řeky?
Asi ne, že?
Nevíme, jestli je spoluviník, komplic, nebo svědek.
Neunáhlujme se.
Dělám to, protože budeme v háji, pokud se najednou zjeví pravý pachatel.
Tak jste měl nejdřív zajít za mnou.
- Jen jsem… - Myslíte si, jak jste chytrej, co?
Omlouvám se, že jsem jednal zbrkle.
Ale vy mu vážně věříte?
Něco skrývá a musíme zjistit, co to je.
- Myslíte? - Ano.
Tak fajn, pane chytrolíne.
Myslíte si, kdovíjak nejste geniální?
Jestli se něco posere, schytáte to vy dva.
Promiňte, pane.
Říkal jsem, ať jednáte s rozvahou.
Nebo ne?
Můžete jít.
Co je, dotkl jsem se ega?
Ne, pane.
- Jen vám chci něco říct. - A co?
Informoval jsem matky obětí, že máme podezřelého.
Kterých obětí?
Těch mrtvých středoškoláků.
A co pan Kang Sangmuk? Toho jste poslal domů?
Právě odešel.
Nic se mu nestane, ne?
Pojď si hrát.
Co chceš hrát?
Co bys ráda?
- Slepou bábu. - Slepou bábu?
Už zase? Fakt?
Vážně?
Ty kráso, kámo, respekt.
Nechápu, žes toho fízla fakt bodnul.
Sral mě. Co jsem měl dělat?
Posledně jsi toho týpka praštil hasicím přístrojem.
Říkal jsem ti, ať se o tom nezmiňuješ.
Bylo to nehoda. Ten přístroj na něj spad.
Máma tě z toho vyseká, ne?
Nevim.
Proč jsi musel pobodat fízla, ty demente?
Lez mi na nervy, sakra. Musel jsem něco udělat!
POSTUPUJ PODLE PLÁNU A JÁ SE POSTARÁM O ZBYTEK.
- Pane, jste v pořádku? - Pane, proberte se!
- Vidíte mě? - Otevřete.
Je při vědomí?
- Paní. - Vystupte z vozu.
- Otevírá oči. - Jste v pořádku?
Probírá se.
Paní, otevřete dveře, prosím.
Prosím vložte bankovky.
VEČERKA
MÁMA
Vložte bankovky a stiskněte zelené tlačítko.
Děkujeme, že jste využili našich služeb.
Jste v pořádku?
Volej záchranku.
Co to má kurva bejt?
Co? Ukaž.
Hele, prachy.
A co ten zbytek?
Zahoď to. Co jinýho?
Jedem.
Prý vás oloupil někdo na motorce.
Ano.
Nemůžu uvěřit, že se tyhle věci ještě dějí.
Přesně.
Kurva. To je zlej sen.
Pozor na hlavu.
Zmáčkněte tlačítko, kdybyste něco potřeboval.
Měli jsme vás domů doprovodit.
Takhle hádám vypadá…
rodičovství.
Co tím chcete říct?
Když zacházíte tak daleko, musíte mít důvod.
Znáte vraha?
Vrah jsem já.
Vzít na sebe vraždu, kterou jste nespáchal, není pomsta.
Nemstím se.
Zabil jsem je, protože si to zasloužili.
Ti hajzlové dostali, co jim patřilo.
Byl to skvělý pocit. Jako by ze mě spadl balvan.
- Zasloužili by rozemlít na kaši. - Pane.
Chápu, že v životě existují chvíle,
kdy máme chuť někoho zabít.
Trest by ale měl být v mezích zákona.
To je můj názor.
Stavím se zase zítra.
Zkuste pohnout paží.
- Dobrý? - Jo.
Chvilku ji takhle držte. Obvážu vám ji.
- Je tu dusno, že? - Ani ne.
Myslím, že to zvládnu sám.
Jste si jistý?
Ano. Díky.
- Tak brzy na viděnou. - Díky.
JESTLI TO TAK CHCEŠ, BUDU TO RESPEKTOVAT.
MIZEJÍCÍ REŽIM NASTAVEN NA 3 SEKUNDY
Pardon.
- Pane, jste v pořádku? - Tady byste neměl být.
Jděte.
- Co… - Je tu policie.
Musíte hned pryč.
- Vy mě znáte? - Jděte.
- Znáte mě? - Dělejte, utečte.
Nejste ten člověk z Telegramu?
Máme si hodně co říct, ale měl byste zkontrolovat chat.
Takže jste. To vy jste mě dostal domů.
Tady není bezpečno. Musíte pryč. Ihned.
Pane, mně už je všechno jedno.
Ale proč jste to vlastně udělal?
- To mě celou dobu sledujete? - Ne.
A ty zloděje na motorce jste poslal vy?
Na jaké motorce? To jsem nebyl já.
No nic.
Mám vám hodně co říct, ale všechno se dozvíte na Telegramu.
Teď jděte.
Díky.
Jasně.
Pane!
- Proboha. - Jste v pořádku?
Ano, nic mi není.
- Omlouvám se, pane. - Nic jste neprovedl, neomlouvejte se.
Jste prostě nováček.
A navíc jste neuvažoval úplně špatně.
Jen jste dělal, co jste mohl, abychom dopadli vraha.
Nebuďte na sebe tak tvrdý.
Kam jdete?
- Prosím? - Dobrej. Dorazil I Tchang?
Nedorazil.
- Ne? - Ještě počkám.
Fajn.
Pověz. Kde jsi udělala chybu?
Pověz.
Tati.
Hrozně to řve.
Ztlum to nebo to vypni.
Jasně. Promiň, Jonso.
Ty ještě nespíš?
A nekuř. Vypadáš hrozně.
Dobře. Přestanu s tím.
Nemáš hlad?
Bereš pořád ty prášky na spaní?
Ne, už ne.
Ty zmrde!
Ty sráči!
Ty zmetku hnusnej.
Pojď sem, ty sráči.
Kurva.
Pojď sem.
Ty zmrde.
Sráči!
Zkurvysyne!
Hnusnej zmrde!
Haló? Kdo je tam?
Detektive. Tady ošetřující sestra pana Kanga Sangmuka.
- Pana Kanga Sangmuka? - Ano. Měl byste rychle přijet.
Prosím?
Zavedu vás za ním.
Musíme provést krevní testy a zkontrolovat játra a ledviny.
- Kontroluji životní funkce, pane. - Tak co?
130 na 90.
Honem.
Pane, proberte se.
Pane.
TELEGRAM
ÚČET SMAZÁN
Hrdina.
I Tchangu!
Nekřič. Ať nerušíme sousedy.
Vím, že tam jsi. Otevři.
Nezlobím se. Otevři. Jsem tu s mámou.
- Až po vás. - Díky.
Díky.
Co?
Ach Bože. Bože na nebi.
Bože na nebi. Tady to vypadá…
Co je tohle?
Mami, zavolám ještě Kjonghwanovi.
Přečti mi to. Tchang asi nechal vzkaz.
„Milí mami a tati.“
Víte, z kolikátého patra skočila?
Z šestého.
Skočila dolů…
ale nezemřela hned.
Ještě ji dovezli do nemocnice.
Tam 16 hodin trpěla,
než zemřela.
Já prostě…
Je to moje vina.
Zemřela bez odplaty, zoufalá.
To já měl umřít.
Promiňte, nechal jsem se unést.
Ti hajzlové…
co jí to udělali…
Zabil bych je, kdybych mohl.
Ale nemůžu nic.
Pane.
Promiňte, že vás přerušuju, ale možná bych věděl, jak na to.
Co?
Překlad titulků: Alžběta Ambrožová