‫טאנג.‬
‫אני לא חושב שאני יכול ללכת איתך.‬
‫אני מצטער שלא יכולתי‬ ‫להיות כן איתך עד הסוף.‬
‫אתה תסתדר בלעדיי.‬
‫אתה זה עם הכוחות.‬
‫תעשה מה שתחושת הבטן שלך אומרת לך.‬
‫ואז הכול יסתדר.‬
‫זו מעולם לא הייתה אופציה מבחינתי.‬
‫החיים שלי הם לא שאלה פתוחה.‬
‫הם שאלה אמריקאית.‬
‫אבל מצד שני…‬
‫אולי אני קיבלתי את ההחלטות כל הזמן הזה…‬
‫אפילו אם לא הייתה תשובה נכונה.‬
‫ועכשיו,‬
‫זו הבחירה שלי.‬
‫- פרדוקס רצחני -‬
‫אמא שלך‬
‫בסדר.‬
‫למרבה המזל,‬
‫היא תחזור להכרה בקרוב.‬
‫היי,‬
‫אנחנו נעשה‬
‫את ההכנות ללוויה של אבא שלך.‬
‫בסדר.‬
‫אז לך הביתה ותנוח.‬
‫בסדר.‬
‫ביי.‬
‫כן, אדוני.‬
‫הבלש קים,‬
‫ראית את הבלש ג'אנג?‬
‫הוא הלך הביתה. למה?‬
‫הבוס מנדנד לי שאמצא אותו.‬
‫זה לא הזמן לזה.‬
‫העניין הוא שהוא עדיין לא החזיר‬ ‫את הנשק שלו.‬
‫אז אני חושב‬
‫שזה עלול לצאת משליטה.‬
‫איפה סונג צ'ון?‬
‫תתחבא.‬
‫הבלש ג'אנג.‬
‫אני לא יודע מה לומר.‬
‫אני אשקר אם אגיד שאני יודע איך אתה מרגיש.‬
‫היי, שמור על עצמך.‬
‫אני מבטיח שאתפוס את סונג צ'ון,‬
‫אז אל תדאג.‬
‫לך הביתה ותנוח קצת.‬
‫אני אסיים כאן ואלך ללוויה.‬
‫כן, אדוני.‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן, אני אזוז.‬
‫אתה רוצה מים? יש לי באוטו.‬ ‫-נתראה, אדוני.‬
‫בלש ג'אנג!‬
‫מה אתה מתכוון לעשות עם סונג צ'ון?‬
‫- הבלש קים -‬
‫ומה אתה מתכוון לעשות לגבי טאנג?‬
‫סתום את הפה או שאהרוג אותך קודם.‬
‫- גיבורים -‬
‫זוכר שאמרתי לך שטאנג שונה?‬
‫- הבלש קים -‬
‫אמרתי לך לסתום את הפה.‬
‫טאנג הוא מיוחד.‬ ‫אתה גם יודע את זה, אדוני הבלש.‬
‫טאנג לא משאיר ראיות.‬
‫אחרי שאהרוג את סונג צ'ון,‬ ‫אתה וטאנג אחריו.‬
‫זה לא ישתנה.‬
‫אני אעזור לך לתפוס את סונג צ'ון.‬
‫לא אכפת לי מה יקרה לי.‬
‫אבל אתה יכול לעזוב את טאנג?‬
‫היי.‬
‫מה הוא עושה? היי!‬ ‫-היי! עצור!‬
‫לעזאזל.‬
‫אוי.‬
‫כל זה קרה בגללי.‬
‫אז אני צריך לקחת על זה אחריות.‬
‫- יונסאנג עוף -‬
‫אתה יודע שלאנשים שטאנג רצח הגיע למות.‬
‫הייתי שם כשהוא הרג את התובע ג'י.‬
‫הסרטון הזה נמצא בטלפון של התובע ג'י.‬
‫שמעת על תלמידת התיכון הנעדרת מדאג'ון?‬
‫התובע ג'י עשה את זה.‬
‫בבקשה תן לי ללכת.‬ ‫-אל תזוזי.‬
‫אתה אומר ששניכם חטפתם והרגתם אותו?‬
‫כי אתם לא תפסתם אותו…‬ ‫-חתיכת מטורף מזדיין!‬
‫אתה חושב שאתה אל?‬
‫מי אתה שתעניש אותו?‬
‫יש לך את הזכות להחליט למי מגיע למות?‬
‫מה איתך?‬
‫אתה לא רודף אחרי סונג צ'ון בחסות החוק.‬
‫זה בשביל הנקמה הפרטית שלך.‬
‫תגיד לי שאני טועה.‬
‫אבא שלי…‬
‫יש לי סיבה מספיק טובה.‬
‫אז בבקשה תקשיב לי.‬
‫לסונג צ'ון אין מה להפסיד.‬
‫ואחרי שהתיק הזה ייסגר,‬ ‫אקבל את העונש שמגיע לי.‬
‫תכננתי הכול מא' ועד ת'.‬
‫אז אתה יכול…‬
‫להקשיב לי, בבקשה?‬
‫- רו בין - אני‬ ‫אוסאן -‬
‫אל תגיד לי…‬
‫שבאת לבד.‬
‫זה לא יהיה כיף.‬
‫אתה צריך להפסיק עכשיו.‬
‫אני אעשה מה שתרצה.‬
‫אני לא רוצה ממך כלום.‬
‫אני יודע שאני היחיד שיכול לעזור לך עכשיו.‬
‫גם אתה יודע את זה.‬
‫אני אהרוג אותך ברגע זה,‬
‫ויהיה לי בדיוק מספיק זמן‬ ‫ללכת להרוג גם את לי טאנג.‬
‫מה זה הרעש הזה?‬
‫אני שומע שאתה מבשל משהו בתוך הראש שלך.‬
‫זה ממש כיף.‬
‫לנחש מה רוחש בתוך הפדחת שלך.‬
‫אבל אתה צפוי מדי, ילד.‬
‫התכוונתי להרוג את לי טאנג קודם.‬
‫הסדר נדפק עכשיו, כן.‬
‫דרך אגב,‬
‫אתם קרובים?‬
‫ידעתי שתבוא,‬
‫אבל הגעת מוקדם משחשבתי.‬
‫וואו.‬
‫נכון.‬
‫כשהלשנת עליי בפעם הקודמת למשטרה,‬ ‫זה היה בפניו, נכון?‬
‫חתיכת…‬
‫עכברוש קטן ומלוכלך.‬
‫הוא מנצל אותך, אתה יודע?‬
‫כל חייו, הוא ניסה לתפוס אותי‬ ‫כי שברתי לאבא שלו את הגולגולת…‬
‫אני מתכוון להרוג, לא לתפוס.‬
‫אה, כן?‬
‫נאן-גאם.‬
‫אתה באמת כאן כדי לנקום בדוד שלך?‬
‫אתה צריך להודות לי, ילד!‬
‫אבא שלך לא בדיוק חי את החיים.‬
‫גאלתי אותו מייסוריו.‬
‫בכל מקרה חשבת מתי להרוג אותו.‬
‫אתה צודק.‬
‫תודה.‬
‫נו?‬
‫תוכל ללחוץ על ההדק הפעם?‬
‫אין לך עיניים של רוצח, ילד.‬
‫כן, עכשיו זה נהיה מעניין!‬
‫לא ברחת הפעם!‬
‫יש לך אומץ!‬
‫אתה מקבל עוד 100 נקודות!‬
‫טאנג, למה אתה כאן?‬
‫כדי לשים לזה סוף.‬
‫בוא נסיים את זה בפיצוץ.‬
‫היי, חכה.‬
‫היי, פרחח!‬
‫אל תירה!‬
‫נאן-גאם!‬
‫עצור!‬
‫אתה צריך לירות בו, לא בי, פרחח!‬
‫אתה אמור להיות שוטר.‬
‫תפסיק!‬
‫חתיכת חרא.‬
‫בוא נראה.‬
‫להתראות, ילד.‬
‫אוי, לא.‬
‫ידעת שזה ייגמר ככה?‬
‫בין.‬
‫למה?‬
‫למה היית חייב להגיע?‬
‫יכולנו פשוט…‬
‫לחיות את חיינו בנפרד.‬
‫כי הייתי חייב.‬
‫לעולם הזה‬
‫לא יזיקו‬
‫אנשים כמונו.‬
‫אתה מבין…‬
‫- אישה עיוורת שנרצחה‬ ‫רצחה את הוריה -‬
‫אם היית כמוני,‬
‫רציתי לשאול אותך.‬
‫איך‬
‫הצלחת להבחין ביניהם.‬
‫אם היית בטוח.‬
‫ואם כוח כזה‬
‫- תעודת זהות‬ ‫לי טאנג -‬
‫באמת‬
‫היה קיים.‬
‫אתה שונה?‬
‫אתה שונה‬
‫ממני?‬
‫אתה חושב ככה?‬
‫אתה בטוח?‬
‫תסתום את הפה.‬
‫נאן-גאם.‬
‫מה אתה‬
‫בכלל יודע שתעשה לי את זה?‬
‫מה עם אמא שלך?‬
‫אמא שלך…‬
‫לא הייתה טובה יותר.‬
‫אתה רוצה לספר את הסיפור הדוחה הזה עכשיו?‬
‫נכון. האוכל בתחנה לא יכול להיות טוב.‬
‫בסדר.‬
‫אתקשר אליך אחר כך.‬
‫- השוטר הותקף ונותר משותק‬ ‫על ידי עובד המעורב בסמים? -‬
‫לא מזיז לי עם מי שכבת.‬
‫אז תפסיק עם השטויות.‬
‫זה פתטי.‬
‫זה היה‬
‫פארק גוואנג-סו, אידיוט!‬
‫העובד תחת אבא שלך!‬
‫הוא זה שאמא שלך בגדה איתו.‬
‫מה?‬ ‫-חתיכת חרא.‬
‫איך יכולת בכלל לחשוב עליי‬ ‫כעל מפרק משפחות מלוכלך?‬
‫אין לך מושג, נכון? פרחח קטן שכמוך.‬
‫קדימה.‬
‫תהרוג אותי.‬
‫אבל‬
‫אם אמות,‬
‫לעולם לא תדע‬
‫למה אבא שלך הגיע למצב הזה.‬
‫אתה תתהה כל שארית חייך.‬
‫זה בסדר מבחינתך?‬
‫איפה אתה רוצה‬
‫שאני אתחיל?‬
‫ערב טוב, אדוני.‬
‫קח.‬
‫תודה.‬
‫קפטן.‬
‫היי.‬ ‫-מה שלומך?‬
‫טוב.‬
‫אתה בטח עייף.‬
‫הבלש ג'אנג.‬
‫אתה בטח עייף.‬
‫אתה…‬
‫למה אתה פה? אתה לא אמור לעבוד?‬
‫המשמרת שלי מתחילה בעוד שעתיים.‬
‫והקפטן אמר שאני יכול לבוא.‬
‫תפסיק להיות מטרד ולך תעבוד.‬
‫זה לא מגרש משחקים.‬
‫לצוות שלך אין עבודה?‬
‫רק רציתי לעזור.‬
‫אתה לא עוזר.‬
‫תפסיק עם השטויות ועוף מפה. לך.‬
‫לעזאזל.‬
‫בחייך. אתה לא יכול להיות יותר נחמד אליו?‬
‫זה בינינו,‬
‫אבל הוא שוב לא עבר.‬
‫זה כאילו שהוריו המתים מעכבים אותו…‬
‫אבל אתה לא יכול לקרוא לו הנה.‬ ‫הוא לא ב"פשעים אלימים".‬
‫כמה שיותר, יותר טוב, לא?‬
‫תזיז את הירכיים!‬
‫תירגע. אתה לא מקצוען.‬
‫התאגרפתי.‬
‫התאמנתי בג'ודו.‬
‫ניסיתי הכול‬
‫ולמדתי כל מה שיכולתי.‬
‫תודה על הארוחה.‬ ‫-תודה.‬
‫מה נסגר עם הטמבל הזה?‬
‫גברתי.‬ ‫-כן?‬
‫שמעתי שאת חוזרת ליאנביאן.‬ ‫-כן, בשבוע הבא.‬
‫זה נהדר. סוף סוף תראי את הילדים שלך.‬
‫הכל בזכות הבלש ג'אנג.‬
‫כן, הם לא הפסיקו לדבר על זה.‬
‫הבלש ג'אנג.‬
‫חכה רגע.‬
‫מה עכשיו?‬
‫כלום. תמשיך בבקשה, אדוני.‬
‫מה העניין? דבר אם יש לך משהו להגיד.‬
‫שמעת, נכון?‬
‫גברת הואנג מהקפטריה חוזרת ליאנביאן.‬
‫אז מה?‬
‫אנחנו עושים מגבית.‬
‫אין לי זמן לזה עכשיו. תתחפף.‬
‫כן, אדוני.‬
‫היי!‬
‫בוא הנה.‬
‫כן, אדוני.‬
‫תן לה את זה.‬
‫תגיד לה שאני מצטער‬ ‫שלא נתתי לה באופן אישי.‬
‫וואו. ידעתי.‬
‫כולם בתחנה תרמו כסף.‬
‫וואו, לא הייתם צריכים.‬
‫וזה.‬
‫הבלש ג'אנג אמר לי לתת לך את זה.‬
‫זה בטח מה שהוא אמר לי עליו.‬
‫מה זה? זה לא בשבילך?‬
‫לא, זה לא שלי.‬
‫הוא רצה שאמסור את זה למישהו בסין.‬
‫הבנתי.‬
‫מספר הקורבנות צפוי לעלות‬
‫כיוון שהונאות כרטיסי המתנה‬ ‫מתנהלות בתרמית פירמידה.‬
‫החדשות הבאות.‬
‫הואנג, קוריאנית-סינית‬ ‫שניסתה להבריח מתאמפטמין לסין,‬
‫נעצרה על ידי המשטרה הסינית והיא נחקרת.‬
‫אומרים שהיא הבריחה מתאמפטמין‬
‫בתוך עשבי מרפא.‬
‫המשטרה הסינית מצאה 30 גרם של הסם…‬
‫אבא שלך, ג'אנג גאפ-סו,‬
‫מכר‬
‫סמים שהוחרמו במשך יותר מחמש שנים.‬
‫הבלש ג'אנג.‬
‫כן?‬ ‫-שלום.‬
‫זוכר שביקשת ממני להעביר את זה למר ביק?‬
‫לא היה לי זמן להיפגש איתו…‬
‫הוא ניצל‬
‫את הגברת המסכנה הזאת.‬
‫היי, פרחח!‬
‫הוא ניצל אותה בתור בלדרית סמים‬ ‫בין הקוריאנים לסינים.‬
‫אתה גנב?‬
‫מי אתה שתגיד לי לבוא וללכת?‬
‫הבלש ג'אנג.‬
‫כן? מה?‬
‫גברת הואנג בסדר, נכון?‬
‫היא תשוחרר בקרוב, נכון?‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫אין סיכוי שתעשה דבר כזה, נכון?‬
‫היא רק עבדה בקפטריה.‬
‫על מה לעזאזל אתה מדבר עכשיו?‬
‫זה סיפור כיסוי, נכון?‬
‫לתוכנית גדולה להפלת רשת סוחרי סמים?‬
‫גברת הואנג היא חלק מזה,‬ ‫ואני הייתי היחיד שלא ידע, נכון?‬
‫חתיכת מניאק.‬
‫היי.‬
‫אתה שיכור?‬
‫סליחה?‬
‫למה שאהיה?‬
‫לעזאזל…‬
‫נתת לי את הקופסה‬ ‫עם עשבי המרפא לגברת הואנג.‬
‫איזו קופסה? זוז!‬
‫זו הייתה אותה קופסה בחדשות!‬
‫מה? לא עשיתי דבר כזה.‬ ‫-אדוני. למה אתה משקר לי?‬
‫חתיכת ממזר, ברצינות!‬
‫תקשיב.‬
‫היי.‬
‫ילד כמוך לעולם לא יבין.‬
‫אתה חושב שההורים שלך הרגו אנשים כי הם רצו?‬
‫אתה רוצה שאנשים יצביעו עליך‬ ‫כי אתה ילד של רוצח?‬
‫הצלתי אותך כשגוועת ברעב בחדר הזעיר ההוא.‬
‫ככה אתה גומל לי?‬
‫ידעתי את זה כל הזמן.‬
‫ידעתי שתמיד נכשלתי בקידום‬
‫כי אתה מנעת את זה.‬
‫רציתי להאמין‬
‫שיש לך סיבה, אבל כנראה טעיתי.‬
‫אני מבין. זה העניין.‬
‫חתיכת חרא.‬
‫סונג צ'ון, תחשוב על זה.‬
‫איך ילד של רוצח‬
‫יכול לעבוד ב"פשעים אלימים"?‬
‫וזה בסדר ששוטר מושחת יהיה שם?‬
‫חתיכת חרא. אני אהרוג אותך היום.‬
‫פאק.‬
‫תתכופף.‬ ‫-תפסיק.‬
‫למטה, ממזר.‬
‫מספיק, אדוני. למה עשית את זה?‬
‫למה?‬
‫תראה אותך.‬
‫איך הסתרת את הצד הזה שלך כל הזמן הזה?‬
‫תסתכל על העיניים צמאות הדם האלה.‬
‫בן של רוצח.‬
‫עבור ג'אנג גאפ-סו,‬
‫הייתי בסך הכול בנו של רוצח.‬
‫עזוב אותי. אמרתי לך לעזוב.‬
‫לעזאזל, תעזוב אותי.‬
‫תפסיק, אדוני.‬
‫תעזוב.‬ ‫-תפסיק בבקשה.‬
‫אמרתי לך לעזוב, לעזאזל.‬
‫בבקשה תפסיק.‬
‫התפוח לא נופל רחוק מהעץ.‬
‫אתה רוצה להיות רוצח כמו אבא שלך?‬
‫כשנתתי לו את המכה הראשונה,‬
‫הוא נראה כאילו הוא עמד לומר,‬ ‫"מה קרה הרגע?"‬
‫במכה השנייה,‬
‫הוא הסתכל עליי‬
‫כאילו אני הייתי האיש הרע.‬
‫אחרי המכה השלישית,‬
‫הוא התחיל לצרוח.‬
‫אחרי המכה הרביעית…‬
‫נראה שהוא סוף סוף הבין שהוא בצרות.‬
‫זה הגעיל אותי.‬
‫אז נתתי לו את המכה החמישית.‬
‫ואז את השישית.‬
‫ולבסוף, את השביעית.‬
‫- שוטר הותקף ונעשה משותק -‬
‫- מבריחת מתאמפטמין שמה קץ לחייה -‬
‫והנה אנחנו.‬
‫עכשיו אתה מבין?‬
‫אז למה שתתנקם בי?‬
‫אם כבר, אני זה שצריך לנקום.‬
‫אני מרחם עליך, נאן-גאם.‬
‫אבא שלך היה…‬
‫שוטר מושחת,‬
‫ואמא שלך‬
‫הייתה בוגדת מטונפת.‬
‫תן לי לגמור אותו.‬
‫מי אתם חושבים שאתם?‬
‫אתה…‬
‫אף פעם לא הרגת מישהו.‬
‫אתה יודע את זה?‬ ‫-אתה לא כמוהו?‬
‫אם גם אתה לא בטוח…‬ ‫-אבל אתה אמור להיות שונה.‬
‫…גם אתה צריך למות.‬
‫זה לא…‬
‫קל להרוג מישהו.‬
‫עד שמתרגלים לזה.‬
‫הכול נגמר עכשיו.‬
‫אני לא אברח יותר.‬
‫- החטא ועונשו -‬
‫המפקח ג'אנג גאפ-סו, היית חבר גאה במשטרה.‬
‫- טקס הלוויה של המפקח ג'אנג גאפ-סו -‬
‫מאז שהצטרפת לכוח, עבדת קשה ובחריצות,‬
‫והיית דוגמה עבור אחרים.‬
‫היית חבר נאמן לעמיתיך הקצינים,‬
‫תמיד חשבת קודם על אחרים.‬
‫היית שוטר אמיתי‬
‫שמילא את תפקידו ללא היסוס‬ ‫והעמיד חיי אנשים ואת בטיחותם במקום הראשון,‬
‫אפילו כשחייך שלך היו בסכנה.‬
‫היום אנו מתאבלים על מותו‬ ‫של קצין כה גדול ומוכשר.‬
‫אבל לא נשכח אותך.‬
‫תמיד תהיה בליבנו.‬
‫נמשיך לחיות בדרכך המכובדת‬
‫כשוטרים בעצמנו.‬
‫הייתי מחוסר הכרה‬ ‫במשך שלושה ימים אחרי ניתוח המוח.‬
‫אני עדיין לא יכול להזיז את הראש.‬
‫זה נקרא דימום מוחי תת-עכבישי.‬
‫התאוששתי ככה בעשרה ימים,‬ ‫אבל לא כולם מתאוששים.‬
‫אני לא משוויץ.‬
‫יש אנשים שלוקח להם שנים להחלים.‬
‫הרופא אומר שזה בזכות זה‬ ‫שעשיתי כושר באופן קבוע.‬
‫אז מה מביא אותך לכאן?‬
‫אני?‬
‫כן.‬
‫יש סיבה שאתה כאן.‬
‫באתי רק לבקר אותך.‬
‫זה נחמד.‬
‫דרך אגב,‬
‫האחות ממש חמודה, נכון?‬
‫כלומר,‬
‫היא הייתה נחמדה אליי במיוחד.‬
‫אני מתכוון להזמין אותה לצאת כשאשתחרר.‬
‫מה תגיד לה כשתציע לה לצאת?‬
‫"האמת שאני בלש‬
‫"ביחידה לפשעים אלימים.‬
‫"נפצעתי כשרדפתי אחרי פושע,‬
‫"אבל אדאג לתפוס אותו כשאשתחרר."‬
‫משהו כזה.‬
‫אל תשכח לדווח לי על התוצאות.‬
‫בטח, אדוני. איך אתה חושב שילך לי?‬
‫אני חושב שהיא תסכים.‬
‫לא הגשת ערעור על ההשעיה שלך.‬
‫עשיתי טעות, אז אני צריך להיענש עליה.‬
‫אני לא מבינה.‬ ‫יכולת להגיד שזו הייתה הגנה עצמית…‬
‫מה דעתך‬
‫שניגש לעניין?‬
‫בטח.‬
‫אני אקצר.‬
‫הוא נראה כמו אדם שיעשה משהו כזה?‬
‫זה לא התפקיד של הפרופילאי לגלות את זה?‬
‫זה חלק מהתהליך.‬
‫למרות שיש לנו ראיות,‬ ‫ההצהרה שלך צריכה להתאים להן.‬
‫אם יש לך ראיות, את צריכה לבטוח בהן.‬
‫אז מה המסקנה?‬
‫זו המסקנה שלנו.‬
‫סונג צ'ון נמצא במנוסה אחרי שהרג 30 אנשים‬
‫ושני שוטרים בחמש השנים האחרונות.‬
‫ואחרי מרדף ארוך, מצאנו אותו והרגנו אותו.‬
‫תפסנו גם את שותפו לפשע ולמזימה,‬
‫שסייע לרציחות של סונג צ'ון‬ ‫ורצח חמישה קורבנות,‬
‫כולל התובע ג'י גיונג-בה‬ ‫ופרופסור נו בבוסאן.‬
‫ושמו רו בין.‬
‫כל הראיות מהבית של רו בין,‬ ‫האליבי והנסיבות.‬
‫הכול מתאים בצורה מושלמת.‬
‫מצאנו ראיות לכך‬ ‫שהוא חקר את הקורבנות שלו במשך זמן רב.‬
‫כל הרציחות תוכננו על ידי רו בין.‬
‫כדי לסגור תיק, צריך פושע.‬
‫במחסן של רו בין,‬
‫מצאנו מספר גדול של מה שנראה ככלי רצח.‬
‫ואני זה שיודע על כל המקרים.‬
‫אז תן לי להיות זה שיסיים את זה.‬
‫הוא הרבה יותר קפדן מכפי שהוא נראה.‬
‫איך הוא לא השאיר אחריו‬
‫טביעת אצבע אחת בכל אחת מהרציחות שלו?‬
‫אבל‬
‫מצאנו רמז מכריע.‬
‫לא משנה כמה זהיר תהיה, אתה תעשה טעויות.‬
‫למרבה המזל,‬
‫או למרבה הצער?‬
‫ירד גשם כבד באותו יום,‬
‫אז לא מצאנו ראיות לדי-אן-איי,‬
‫אבל למרבה האירוניה,‬ ‫הוא השאיר את טביעות השיניים שלו.‬
‫ביום שסונג צ'ון מת…‬
‫לא מצאתי יותר מדי‬ ‫כי גופת החשוד הייתה שרופה לחלוטין,‬
‫אבל הצלחתי למצוא דבר אחד.‬
‫השיניים שלו.‬
‫אני לא יודע אם זה יעבוד.‬
‫מעולם לא עשיתי את זה.‬
‫רק אתה יכול לגרום לזה לקרות.‬
‫מערך השיניים של רו בין דומה מאוד‬
‫לטביעות שנמצאו ברצח של פרופסור נו.‬
‫נניח שהכול ילך לפי התוכנית שלך.‬ ‫מה יצא לך מזה?‬
‫צדק.‬
‫קרוב לוודאי שאני אמות בדרך.‬
‫אבל אני קצת מפחד.‬
‫אני מניח שסיידקיק יסודי כמוני‬
‫הוא חלק מהכוחות של טאנג.‬
‫למה את חושבת שרו בין עשה את זה?‬
‫מה גרם לו להיות כל כך בטוח‬ ‫במה שהוא עשה?‬
‫מנקודת מבט של פרופילאית,‬
‫הוא טיפוס שלא מסוגל להבדיל‬ ‫בין מציאות לפנטזיה.‬
‫מגלומני שרצה להיות אל.‬
‫סביר להניח שהוא היה מדוכא רגשית.‬
‫סביר להניח שזה קרה בגלל ההתעללות הרגשית‬
‫שהוא ספג מהסובבים אותו אחרי מות הוריו.‬
‫בסדר, יופי.‬
‫נמשיך תכף אחרי כמה שינויים.‬
‫תודה.‬
‫בנוגע לשאלות בראיון…‬
‫האמת שיש לי שאלה אליך.‬
‫מה?‬
‫לגבי ההצהרה שלך.‬
‫אתה חושב שרו בין עשה את כל זה לבד?‬
‫לי טאנג, זה שרדפת אחריו…‬
‫הוא היה במועדון ובבוסאן.‬
‫אבל לא מצאנו עליו שום דבר מלבד זה.‬
‫אתה חושב שאני מניחה שגם זה צירוף מקרים?‬
‫כשסונג צ'ון ורו בין מתו…‬
‫לי טאנג היה שם?‬
‫אתה…‬
‫למה חזרת?‬
‫חשבתי שזה לא ייגמר לעולם.‬
‫אם אני לא…‬
‫אסיים את מה שהתחלתי…‬
‫במו ידיי…‬
‫חשבתי שזה לא ייגמר לעולם.‬
‫זו הבחירה שלי.‬
‫אף אחד לא יכיר בך על כך.‬
‫אתה צודק.‬
‫זה לא צדק…‬
‫כשאף אחד לא מכיר בו.‬
‫אני מפסיק לברוח.‬
‫זה שוב היה המזל שלך?‬
‫לי טאנג.‬
‫אתה באמת חושב שאתה שונה‬
‫בגלל המזל המטופש שלך?‬
‫תעשה מה שאתה רוצה.‬
‫אתה יכול לברוח‬
‫כמו שהממזר הזה רצה או שתסגיר את עצמך.‬
‫תעשה מה שאתה רוצה.‬
‫אבל…‬
‫מישהו יתפוס אותך.‬
‫גם אם זה לא יהיה אני.‬
‫- החטא ועונשו -‬
‫אתה אחראי כאן, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫איך אתה חושב שהשרפה פרצה?‬
‫לא השתמשנו במפעל הזה שנים.‬ ‫-בסדר.‬
‫זאת אומרת, אם ירד גשם והיה לח,‬
‫ואולי מישהו היה מפעיל את החשמל,‬
‫אז יכולה הייתה להיות‬ ‫קשת חשמלית שתוביל לקצר.‬
‫אדוני. כשבדקת את המקום בפעם האחרונה…‬
‫וואו.‬
‫קר.‬
‫כבר היה עדיף שיבוא לכנסייה‬ ‫במקום לגרוף את השלג.‬
‫היי, את בבית.‬
‫אם התכוונת לגרוף את השלג,‬ ‫היית צריך לבוא איתי לכנסייה.‬
‫ירד שלג?‬
‫טוב, אתה…‬
‫למעשים יש השלכות.‬
‫צדק מעל החוק?‬
‫לא משנה עד כמה הפעולה צודקת,‬
‫בתוך גבולות החוק,‬
‫עליך להתמודד עם ההשלכות בדרך זו או אחרת.‬
‫נאן-גאם הוא אידיוט.‬
‫הוא הפסיק להיות בלש כדי לנקום את מות אביו.‬
‫יהיה לו יותר טוב אם הוא יישאר במקום כמוני.‬
‫שוב זה? נמאס לי לשמוע על זה.‬
‫אתה יכול לדבר על משהו אחר?‬
‫אין לי עוד על מה לדבר.‬ ‫-דונג-או.‬
‫אתה צריך לאכול. ותשב קרוב יותר.‬
‫שום דבר לא קורה פה.‬ ‫-תתקרב עוד קצת.‬
‫בגלל זה תמיד נופל לך אוכל.‬
‫תפתח את הפה ותאכל.‬
‫כל כך משעמם פה. שום דבר לא קורה כאן.‬
‫יקר לשוט באחת מאלה?‬
‫סביר להניח.‬ ‫-בטוח.‬
‫דונג-או, בוא הנה. אל תרוץ!‬
‫בוא הנה.‬
‫למה אתה בורח? הבהלת אותי. בסדר?‬
‫מותק, מה קרה?‬
‫מה העניין?‬
‫כלום.‬
‫מה יש לך?‬
‫אני בסדר.‬
‫אבל אני לא חושב שאני יכול לחזור עכשיו.‬
‫לא נראה לי שאוכל להתמודד…‬
‫עם הדברים שעשיתי‬
‫או עם מה שיקרה.‬
‫היי, אדוני, סלח לי. מאיפה אתה?‬
‫אפשר לראות את הדרכון שלך?‬
‫- משטרת מחוז הבירה הלאומית -‬
‫היי, סיני.‬
‫היי! בוא הנה!‬
‫שהות בלתי חוקית. דרכון מזויף.‬
‫באת להמר?‬
‫לא.‬
‫אז למה אתה פה?‬
‫לא נראה שבאת לעבוד.‬
‫לעיתים נדירות מגיעים לפה אנשים‬ ‫באופן לא חוקי.‬
‫לא ביצעת שום פשעים.‬
‫העבר שלך נקי.‬
‫אז למה לטרוח ולהסתתר?‬
‫מה?‬
‫טוב. ביי.‬
‫סגן לי.‬
‫כן, אדוני?‬
‫מצאת משהו חריג או משמעותי?‬
‫אני לא בטוחה.‬
‫אני לא רוצה לגרור את זה.‬
‫התקשורת והיוטיוברים ממציאים‬
‫כל מיני סיפורים כאילו שזה סרט.‬
‫אני רק אומר שעדיף לנו‬
‫אם נסיים את זה מהר.‬
‫טוב, זה לא ייקח הרבה זמן.‬
‫נכון?‬ ‫-כן.‬
‫טוב.‬
‫לא מצאתי זכר ללי טאנג בשום מקום…‬
‫ולכן ההצהרה שלך חשובה.‬
‫תלוי במה שתגיד, לי טאנג יכול להיות הפושע.‬
‫אתה חושב‬
‫שללי טאנג יש קשר כלשהו לתיק הזה?‬
‫- התובע אן סה-סונג -‬
‫- רישומי תיק והחלטה ללא כתב אישום -‬
‫- חשוד: לי טאנג‬ ‫אישום: רצח -‬
‫- דרום קוריאה -‬
‫כמה זה?‬
‫מבזק חדשות.‬
‫קים, שנמצא מת בראשון בחודש שעבר,‬
‫התגלה כחשוד העיקרי בחטיפה וברצח‬
‫שהתרחשו בדניאנג, צ'ונגצ'אונגבוק-דו,‬ ‫לפני שלוש שנים.‬
‫בתהליך הזיהוי של קים,‬ ‫המשטרה מצאה דברים מוזרים ברשומות שלו,‬
‫ולאחר חקירה נוספת,‬
‫נמצא שהדנ"א של קים תואם‬
‫לזה של החשוד העיקרי‬ ‫בתיק החטיפה והרצח, שהתרחש‬
‫בדניאנג לפני שלוש שנים. בינתיים…‬
‫היי, עבר המון זמן.‬ ‫-מזמן לא התראינו.‬
‫סליחה.‬
‫תרגום כתוביות: שלומית בכר‬