Tohle nemyslím jako kritiku.
Nebo možná jo.
Ale když umřete, všimne si toho někdo?
Až umřu já, spousta lidí na mě bude mít spoustu vzpomínek.
Hodně z nich mě nenávidí. Ale i tak...
člověk musí žít naplno.
K čemu by to jinak bylo?
Zkrátka a dobře,
chlap prostě musí mít koule.
O 10 DNŮ DŘÍVE
- Všechno nejlepší, Charlie. - Rayi, ty chlape.
Je to vážně úžasný večírek.
Že jo? Miláčku, pamatuješ si Raymonda Peepgrasse?
- No jistě. - Zdravím.
Pan Peepy. Sluší ti to, vážně.
- Tak tady je oslavenec! - Nazdar!
- Rád tě vidím. - Jerry, jak je?
- Pane Crokere. - No teda, tys ale vyrostl.
Joycie moje, copak já tě pozval?
Paměť ztrácíme jako první.
Proč bych to jenom dělal?
Abych tvé bývalé ženě mohla podat podrobné hlášení.
Povím jí, že to byl tvůj typický večírek.
S tebou je ale sranda. Mimochodem, vypadáš úžasně.
- Nechala sis něco udělat? - Charlie.
Jen malou redukci důstojnosti, abych si tu tvou párty mohla užít.
Je fakt k popukání.
Hej, co je, vole?
- Co je? - No tak.
Ty vole!
- Kdo je nejlepší? - Morehouse!
Všechno nejlepší, Charlie! Muž, který postavil Atlantu.
Herbe.
Rogere.
Tak co večírek? Přišel jsem o něco?
Typický Charlie.
Se špetkou Shanii Twain.
- To si nemůžu nechat ujít. - Rogere, daří se ti?
Jak to jde u Crokera?
Nestěžuju si. Vše při starém.
Když se něco změní nebo toho budeš mít dost,
tak my v Definition dobré právníky sháníme pořád.
Budu si to pamatovat.
Tak se bav. Máte co slavit.
Tak to vypadá, že jsme to zvládli.
Charlie.
Jen se podívej, jak daleko jsme došli.
Sice jsme to vzali delší cestou,
ale cílovou metu jsme měli jistou.
Povídali,
že se klidně vsadí,
že nám síly nevystačí.
Ale jen se na nás podívejte, jak se držíme.
Pořád jsme spolu...
- Teď asi máme začít tančit. - Ty jsi tak...
Jsi pořád ten, za kým běžím.
Jsi ten, komu patřím.
Jsi pořád ten, s kým chci život prožít.
Jsi vždycky ten, koho políbím.
Ten jediný, o kom sním.
Jsi pořád ten...
Mockrát děkuju, Geralde.
Jo!
Raymonde. Tady Harry Zale. Nevolám nevhod?
Ne, povídejte.
Tak co ta velká oslava? Prý jste tam byl.
No, působilo by dost zvláštně, kdybych tam nebyl.
Kdybych se neukázal, mohl by něco začít tušit.
A nevaroval jste ho?
Proč bych to dělal?
Viděl jsem e-maily, ve kterých vám říká „Peepy“.
Milá přezdívka pro kamarádíčka?
Není to můj kamarád.
Chová se ke mně jako ke sluhovi.
To vysvětluje ty výhodné podmínky, jaké pan Croker dostal.
Poslyšte, Charlie je velkým klientem naší banky.
A je to ještě větší kretén.
- Co ho prozradí? - Co prosím?
Co ho prozradí? Chci poznat, až bude mít nervy v kýblu.
No, až nahodí ten svůj jižanský přízvuk z Baker County, tak jste na dobré cestě.
Čím je nervóznější, tím má ten přízvuk silnější.
Ale koláče,
ty ho prozradí.
Co prosím?
Potí se v podpaží.
Dělají se mu tam propocené fleky, co vypadají jako koláče.
Tehdy budete vědět, že ho máte.
Ne že zítra vyměknete, Raymonde.
Na tu schůzku, na ten den,
čekám už hodně dlouho.
Já nevyměknu.
Držte hubu!
Já nevyměknu.
Jsi v pořádku?
Nikdy mi nebylo líp.
- Nemyslíte, že o tom něco zaslechl? - Ode mě teda ne.
Je pořád zapnutá klimatizace? Chtěl jsem ji vypnout.
Je vypnutá. Je tady 26 stupňů.
A bude ještě větší horko.
Už se nesmí mlátit po hlavě. V jednom kuse pískají fauly.
Bože, vzal sem i ženu.
To u mě není fotbal. Co moje kravata?
Nikdy nevypadala líp.
Můžete, Raymonde?
Tak jo, dámy a pánové, začneme.
Charlie, Harryho Zalea asi ještě neznáš.
Harry je vedoucí našeho oddělení správy nemovitých aktiv.
Požádal jsem ho, aby dnes začal.
To zní dobře. Jen do toho, Harry.
Mimochodem,
prý jste měl zrovna kulatiny.
- Všechno nejlepší. - Pěkně děkuju, Harry.
Tak dobrá.
Pane Crokere, proč jsme se tady sešli?
Tu schůzku jste svolal vy, příteli.
Já to vím, ale zajímá mě, jestli to víte vy.
- Chcete vědět, jestli to vím? - Ano.
Je to jako schůzka anonymních alkoholiků, pane Crokere.
Když je teď po flámu, chceme vidět nějakou sebereflexi.
Co prosím?
Máme problém.
A já chci, abyste mi řekl jaký.
Harry, já netuším, jaký problém máte vy.
Já jsem přišel probrat tu naši situaci
ohledně obchodního plánu.
Naši situaci?
Myslíte těch 800 milionů dolarů, co dlužíte téhle bance?
Protože to je můj problém.
Wismere.
Co tady máme pro našeho nového přítele Harryho?
Podkladová aktiva jsou na tom dobře.
I přes saturaci trhu prodeje komerčních prostor
v metropolitní oblasti Atlanty stále rostou.
Pouze teď nemáme moc volných prostředků.
Potřebujeme jenom dočasně pozastavit tři velké...
Můžu vás přerušit?
Pane Crokere, opravdu pan Stroock právě navrhl přerušení splátek jistiny?
Já vám o půjčkách něco povím.
Půjčka není dar.
A když někomu půjčíme peníze, opravdu očekáváme, že nám je vrátí.
My svým závazkům hodláme dostát.
Kdy můžeme očekávat, že s tím začnete?
Harry, kdybyste se mohl podívat na naše odhady komerčních nemovitostí,
které podle mě...
Právě vaše odhady nás dostaly do tohoto průšvihu, pane.
Tak podívejte.
Ty půjčky jsem nezařídil já. To vy. Přišli jste s prosíkem.
Tady Raymond Peepgrass prakticky škemral na kolenou.
Tuhle schůzku jsem svolal já, ne pan Peepgrass.
To je možné, ale byl to váš zástupce a doufal, že Croker Industries...
Naděje a sny pana Peepgrasse,
ať už jsou jakékoli,
s tímhle bordelem nemají vůbec nic společného.
Tahle banka se proslavila díky mně.
A my tu zašlou slávu teď chceme zpátky.
I s úroky.
Na něco se tě optám, Harry.
Byls někdy lovit?
Vyjels někdy za časnýho rána v pickupu
a poslouchal chlapy, jak žvaněj o ptácích, co zastřelej?
Cestou na pole mají lidi plnou hubu řečí o střílení ptáků.
Ale pak přijde ta chvíle, kdy musíš zastavit auto a chopit se pušky.
V Baker County, odkud pocházím, se říká:
„Když korbu vyklopěj, kecy končej.“
No...
Ta korba už je vyklopená.
My jsme přišli se sakra vážně myšleným obchodním plánem
a návrhem na restrukturalizaci půjček.
Nepřišli jsme na žádnou přednášku
o fungování správy pohledávek.
Nechápu, s kým si hergot myslíš, že mluvíš.
Mluvím s mužem, který téhle bance dluží 800 milionů dolarů.
S mužem, který dalším šesti bankám
dluží dalších 400 milionů.
S někým, kdo dluží více než miliardu dolarů.
Mluvím s kreténem.
Jsem legitimní a dobrej byznysmen.
Tady není legitimního vůbec nic, pane.
Tohle je jeden z nejhorších případů mizerného řízení společnosti,
jaké jsem kdy viděl.
A věřte mi, že řešení podvodů
je můj denní chleba.
Vy, pane, jste si od téhle banky vzal 800 milionů, abyste mohl dělat co?
Létat si v soukromých tryskáčích.
Kupovat si velké pozemky, kde střílíte křepelky.
Myslíte, že se utrhnete ze řetězu? Že na vás nemůžeme?
Tak já vám něco povím, pane.
Teďka už nejni sobota večír.
Flám skončil.
Koláče.
Tak poslouchej.
Ne, pane Crokere. Dáme si deset minut pauzu
na poradu měřitelů, ano?
Omluvil byste nás?
Co že to budete mít?
Krátkou poradu měřitelů.
Chceš říct „věřitelů“?
Ne, pane, myslím měřitelů. Abychom si řekli, kolik vám vyměříme.
Snad vás nenecháme čekat moc dlouho.
Ani nemůžu říct, žes mě zklamal Raymonde.
Ty malej červe.
Těšilo mě, Harry.
Mě taky.
Takhle se mnou mluvit před mou ženou...
Pardon. Nečekal jsem, že tu bude.
Příště paninku třeba nechte doma mezi trofejemi.
Zlato.
- Budeme v kontaktu. - To ano.
Paní Crokerová.
Ještě není vše ztraceno.
- Transakce... - Geralde, vezmi mě na DeKalb.
- Ano. - Na to letiště?
Potřebuju sedět a přemýšlet.
- Do Boeingu. - Ano.
Kristepane.
- Madam. - Díky, Geralde.
Co kdybychom jeli domů, Charlie? Se mnou přijdeš na jiné myšlenky.
Jiné myšlenky si teď nemůžu dovolit. Musím myslet na tohle. A ty taky.
Musíme rozprodat majetek. Mám pár nápadů.
O prodávání nechci nic slyšet.
Oba tryskáče zrovna opravují. Můžu vás zavézt do Concourse?
Dobře. Díky, Geralde.
Zavolej Rogeru Whiteovi. Ať za mnou přijde s plánem, sakra!
Charlie.
Dobře to dopadne.
Hej, všechno je v pořádku.
To teda není.
Britská banka je řízena precizně
a britský domov vyžaduje ještě více.
Tradice, pravidla a řád má každý z nás rád.
Bez nich...
Zmatek!
Katastrofa!
Anarchie!
Zkrátka pěkná polízanice!
Katastrofu zažiješ, když přijdeš pozdě do školy.
Vezmi si aktovku a bundu.
- Ach jo! - Ach jo!
Není ti nic?
Na něco se tě zeptám.
- Odpověď zní ne. - Neslyšela jsi otázku.
Já ji znám a odpověď zní ne.
Hele, Croker Industries dělá hodně dobrého.
- Hlavně díky tobě. - Neděláme ani půlku...
A co víc, i když je Charlie někdy hrozný,
bez tebe by byl ještě mnohem horší.
A to je mé poslání?
Snažit se, aby Croker nebyl tak hrozný?
Zlato, vyděláváš skoro milion dolarů ročně.
- No teda. - No teda.
Ale vážně.
Máme pěkný dům, žijeme si dobře.
Z platu soudkyně si to nebudeme moct dovolit, pokud mě jmenují.
Můžu přejít do advokátní kanceláře.
Ale chtěl bys to?
Rogere, hodněkrát jsi říkal, že se v práci nenudíš.
Říkals, že to někdy bývá i zábava.
Takže vyděláváš hromadu peněz v práci, která tě baví.
Pro dost lidí je to jako výhra v loterii.
No jo, ale nemám pocit, že je to moje poslání.
- Už můžu. - Už můžeš.
- Tak jo. - Jdeme.
A raz, dva, tři, čtyři, pět.
Nevím, o co přesně jde. Ale určitě to není nic dobrého.
Souvisí to se schůzkou kvůli restrukturalizaci půjček.
Na večeři to domů asi nestihnu.
Dobře, tak já něco nakoupím. Chceš moji specialitu?
A kup prosím i mlíko, jo?
Chtěla jsem jít cestou domů nakoupit. Nemohla bych ti poslat seznam?
Jasně.
Díky, miláčku.
- Ještě zavolám. Miluju tě. - Já tebe taky.
Já vím.
Charlie.
Rogere.
Špatný den?
Doufám, že tys měl lepší.
Ty půjčky byly bohužel sepsané ve prospěch banky.
A i kdyby je uznali jako sporné, tak...
Rogere.
Znáš mě dost dobře na to, abys věděl, že chápu, že ty chápeš,
že potřebuju slyšet něco dobrého.
To, že jsou smlouvy sepsané ve prospěch banky, dobré není.
Ušili to na mě.
Ta banka.
Raymond Peepgrass.
Sice nejsem právník,
ale vím, že každá obchodní transakce musí probíhat v dobré víře.
No...
a dobrá víra je široký pojem.
Zahrnuje spoustu věcí.
Ale nezahrnuje
vyjebávání.
Žijeme ve Spojených státech amerických. Jako můj právník máš povinnost
vyjebat s těma zmrdama taky.
S Peepgrassem. S tím kuřbuřtem Zalem.
Hlavně se Zalem.
Teďka jsi vrchní vyjebávač Croker Industries.
Rozjebeš jim prdel, hlavu, podíváš se jim přímo do očí a rozjebeš jim hubu.
- Tohle není vhodná diskuze. - Taky není vhodná doba!
Dva, tři, čtyři, tři, dva, tři, čtyři.
Zvednout koleno.
Do strany.
Zvednout koleno.
Do strany.
Ještě jednou!
Makejte! Zlepšujte se!
Dobrý.
Prsty, pata, tlesknout.
Dobrý! Na schody! Jdeme!
Nebuďte poslední!
Všechno mě bolí.
- O to přece jde. - O bolest?
O cítění svalů, o kterých jsi ani nevěděla.
Protože bolí?
Proč na tu hodinu chodíme? Ale vážně.
Ta s těmi bradavkami, asi Shirley, mluvila o plastice zadku. Je to normální?
Zlatíčko.
Hele, my o prsatici, co jí jdou vidět bradavky...
Vidíš to?
Být její matkou...
My nikdy nepřiznáme, že na to máme věk.
Ale vážně, takhle se mezi lidi smí?
Můžu něco říct?
- Do toho. - Určitě?
- Jsem velká holka. - Dobře. Kritizuješ ji za...
Řekněme za to, jak se vystavuje. A možná proto, že tobě to chybí.
A nejspíš zrovna kvůli tomuhle.
- Ale prosím tě. - To si nech.
Proč nepřiznáš, že tě vytáčí, že na té fotce je?
Já vůbec netoužím být s Charliem na téhle ani žádné jiné fotce.
Ale byla jsi s ním, když postavil Atlantu.
To tys ho stvořila, i když ne moc dobře. A ona teď slízne smetanu...
Zapomínáš, že to já opustila jeho.
Blíží se baletní galavečer. Mám tam stůl.
Na tom plese bude nejvíc očí v Atlantě. A ty půjdeš.
Zlato, já přispívám dost peněz, abych na takové akce nemusela.
A i když se tam ukážu, stejně si budu připadat nadbytečná.
Nadbytečná? Teď vážně, chceš na té fotce ještě někdy být?
Jasně že ne.
Ale možná bych chtěla být na téhle.
Zlatíčko, každý nemůže být jako já. Zrovna ty to musíš vědět.
Ty jsi ale oprsklá.
Sedm set tisíc?
Je to fér suma.
Zahrnovala a nahrazovala by budoucí výživné na dítě,
které při částce 35 000 měsíčně...
- Cože? - Je to férová suma.
Dnešní hodnota 700 000 dolarů výrazně převyšuje jakoukoli...
Je to zcela přiměřený požadavek a my ho žádáme jako rozumní lidé.
To je vydírání.
- Jste vyděrači. - Je to fér částka.
Měla by ses stydět.
Ty bys měl stydět. Dal jsi penis bez kondomu do moje vagína.
A stříkal touhu. Ty se styď.
- Sirjo. - Jako fontána.
Já tolik peněz nemám. Ani zdaleka.
Tak bude předvolání.
Dáme těžké otázky. Budeš vypadat hrozný člověk.
Zaplať.
Ne.
Raymonde, mohlo by to být o dost ošklivější.
Občas je nejlepší prostě sklopit hlavu a přetrpět to.
Ne. Se sklopenou hlavou jsem to trpěl celej život, kurva.
Nemám 700 000 dolarů.
A i kdybych je měl,
tak ne.
Ne.
- Wally? - Ahoj, mami.
Proč nejsi ve škole?
Podmínečné vyloučení.
Už zase?
Oni ti nevolali?
Cos provedl tentokrát?
Nejsem si jistý.
Možná jsem pár lidem vymluvil, aby šli na vejšku.
Několik rodičů si stěžovalo.
- Co přesně jsi jim řekl? - Každé slovo si nepamatuju.
Tak vzpomínej!
Něco o tom, že vysoké školy jsou tak trochu zlodějina,
protože zájemcům slibují, že z nich budou básníci a filozofové,
ale nakonec vylezou jako bohatí bankéři a právníci,
kteří pak zas budou posílat dary těm univerzitám.
Nebo tak něco.
Nejvíc je naštvalo to o fotbale.
Co o fotbale?
Že když se hraje správně, způsobuje demenci.
Hej!
Hej, to je moje auto. Hej!
Hej!
Pardon. To je moje auto.
- Ale je v červené zóně. - Cože?
Ne, já přece...
Hele, natlačil mě tam.
- Posunul mě ten pickup. - Ale jsi tam, kamaráde. Vidíš?
Já v červený zóně nezaparkoval. Podívejte na ten úhel.
Jsem na obrubníku. Proč bych takhle parkoval?
Tady 3-2-1-7, žádám posily před Delmar’s Market na Columbově.
- Počkat, zavolala jste posily? - Ano, Delmar’s Market.
- Jednotka 14 je blízko. - Zničíš ho!
- Dobře. - Dost!
- Ne! - Uhni, ublížíš si.
To není dobrej nápad.
Dej ho dolů. Jsem tady, můžu odjet.
Slyšels, jsi v červený zóně.
Hele, do toho auta nemůžeš.
- Červená! - Je to mý auto. Ničí ho.
- Tak si to vyřeš s nima. - Pane!
- Někdo mě tam natlačil. - To si vyřešíte u přestupkového řízení.
- Přestupkového? Ne. - Vystupte.
- Když tu sedím, nemůžeš ho odtáhnout. - Nezdržujte.
- Hned vystupte, nebo vás vytáhnu. - Je moje.
- Já na červený nestál. - Koukej kurva vylízt z toho auta!
Tohle není fér.
To přeháníte.
Přestaňte, ublížíte mu.
Pusťte ho.
Paralyzér!
Kde že to jsi?
Na policejní stanici.
Zatkli mě.
A za co?
Chtěli mi odtáhnout auto.
Jeden policajt mě tak nějak napadl a já se tak trochu bránil.
Co žes udělal?
Jsi v pořádku?
Jo, jasně.
Nechají si mě tady přes noc a zítra mám slyšení.
Dobře, tak prostě...
Vydrž. Dej mi chvilku.
Já něco vymyslím.
Tak jo. Dobře.
Miluju tě.
Pane Crokere.
Moc se omlouvám, že vás ruším,
zvlášť když dnešek byl už tak dost stresující, ale...
Co se stalo?
Conrada zatkli.
Je ve vazbě a já nevím, co si počít. Vím jen, že potřebuju pomoct.
Za co ho zatkli?
Napadl policistu.
Conrad?
Pohádal se ohledně parkování, vymklo se to z ruky a ten policista byl agresivní.
Conrad se bránil a teď je ve vazbě.
Moc mě mrzí, že vás otravuju, ale zítra má slyšení.
- Nevím si rady. - Jill.
Seženu ti právníka.
Děkuju.
A dneska už běž domů, ano?
Dobře.
Jilly?
Vyřešíme to.
Děkuju vám.
Dobrý den, pane White.
Pojďte za mnou. Pan starosta vás očekává.
Děkuju.
- Starosto. - Brácho White.
Wesi.
Ty jo, sekne ti to. To ses ohákl kvůli mně?
Měl jsem schůzku s klientem.
A zdrhnul jsi z ní. Toho si cením. Slyšels, že jsme porazili Tuskegee?
Tipovali, že to projedeme o tři touchdowny. Já ti nevím.
Beru to jako znamení.
Sice nevím čeho,
ale když Morehouse porazí Tuskegee, musí to něco znamenat.
Třeba že mě znovuzvolí.
Znělo to důležitě.
Taky že je.
Norman Bagovič.
- Co je s ním? - Ty jo.
Koukám, že jdeš jako vždycky rovnou k věci.
Takže žádný řečičky, klábosení?
Co s tím Bagovičem?
Ten parchant v průzkumech poskočil o 15 bodů
během tří týdnů díky bílým vidlákům,
protože se veze na vlně podělanýho populismu,
kterej to nejvíc podělá právě mně.
Jsi výřečný jako vždy.
Moje nová hláška:
„Když budou hrát hnusně,
já budu jako žumpa.“
Svinstvem proti svinstvu.
A právě v tom mi můžeš pomoct.
- Asi tě nechápu. - No tak.
Když umíš dělat špinavou práci pro Crokera...
- To já nedělám. Jsem advokát. - Dobře. Přejdu k věci.
Tohle info o opozici mám už měsíce,
ale doufal jsem, že ho nebudu muset použít.
Vypadá to, že ten Bagovič se dřív chlubil, že asi před 30 lety někoho znásilnil.
A v té době se kamarádíčkoval s tím tvým Crokerem.
Na vejšce hráli fotbal ve stejným týmu.
Doufal jsem, že bys mi pomohl
najít tu oběť, ať je kdekoli,
a rozmluvit ji.
Takhle já nepracuju, Wesi.
Norman Bagovič je neskutečnej rasista.
- S ním se město... - Tohle je nepřístojné.
Na to seru. Mluvíš se mnou.
A já ti nabízím příležitost. Je to možnost udělat něco užitečnýho.
K tomu, abych byl užitečný, jsem tebe nikdy nepotřeboval.
To jsem ani netvrdil.
- Podle mě jo. - Ale řeknu ti tohle.
Jestli chceš hrát,
budeš si muset trochu zašpinit ty svoje pěkný ručičky,
protože tak se to hraje.
Bagovič znásilnil nějakou ženu.
A Croker ví jakou. Musíš z něj dostat, co byla zač.
Proč to nemůžeme prostě odložit?
Prostě nemůžeme. Přiletěla z Finska.
Ona u toho slyšení být nemusí.
Má právo tam být.
- Raymonde, podívej. Co se posledně... - Kurva!
Rayi?
- Kurva! - Rayi? Raymonde?
Drž kurva hubu!
Děje se něco?
Ještě ti zavolám.
Ty drž hubu!
- Sám drž hubu! - Oba kurva zavřete huby!
Chceš si to rozdat?
Tak sem naklusej. Rozmlátím ti držku!
To si děláš prdel?
Děláš si prdel, kurva?
Jak se vede, Raymonde?
Někoho čekáš?
Co chceš?
Já chci,
abysme si spolu sedli
a probrali ten bordel, cos pomohl nadělat.
Já ho nezpůsobil.
Posadíme se.
Ale ale, pane Peepy.
Snažím se pochopit,
proč jsi mi neřekl, že se to chystá.
Víš,
když se malá ryba přiživuje na žralokovi
a slízává z něj potravu, jak je na něm přisátá,
čekal bych, že za tu potravu projeví trochu vděčnosti.
Já nejsem
žádná příživnická ryba.
Ale to víš, že jsi.
Jsem lidská bytost,
ať už mě za ni považuješ, nebo ne.
Nejsem prťavej červ, co je na světě jen proto, aby ti posluhoval.
Lidi ale mají tu smůlu, Raymonde,
že jsou zranitelní.
A já bych neřekl, že zrovna teď chceš být zranitelný.
Ne přede mnou.
Ponižoval jsi mě dost dlouho.
Ponižoval?
To já jsem tě stvořil a klidně tě zase můžu zničit.
Sednout!
Možná si myslíš, že už jsi na dně.
Ale ještě nejsi.
Protože až pan Zale a poskokové PlannersBanc skončí se mnou,
pustí se do zaměstnanců, kteří s těmi půjčkami pomáhali.
Takže to proběhne takhle.
Napochoduješ do banky a to vymáhání dluhu odvoláš.
Nemůžu ho odvolat, ani kdybych chtěl.
A já nechci.
To tvoje buzerování
už dýl snášet nehodlám.
Tohle si myslíš? Já teda ne.
Každej příběh má začátek, prostředek a konec.
V jaký části asi tak zrovna jsme?
Koukej vypadnout
z mýho bytu,
ty sráči zasranej!
Kurva!
Vypadni!
Koláče.
S těma koláčema se ještě uvidí.
Překlad titulků: Vojtěch Ulrich