Jeg mener ikke dette som kritikk.
Kanskje jeg gjør det. Men når du dør, vil folk merke det?
Når jeg dør, vil mange folk ha mange minner om meg.
Mange hater meg. Likevel må man vise handlekraft.
Hva er ellers poenget?
Når alt kommer til alt, må en mann riste på ballene.
TI DAGER TIDLIGERE
- Gratulerer med dagen, Charlie. - Ray, min gode mann.
For en flott kveld.
Ikke sant? Kjære, husker du Raymond Peepgrass?
- Selvfølgelig. - Hei.
Mr. Peepy. Du ser flott ut.
Her er bursdagsbarnet!
- Godt å se deg. - Jerry, hvordan går det?
- Mr. Croker. - Se på deg.
Herregud, du har blitt stor.
Joycie-jenta mi, inviterte jeg deg?
- Hukommelsen er det første man mister. - Hvorfor skulle jeg det?
Så jeg kan gi ekskona di en fullstendig rapport.
Jeg skal si at festen var helt deg.
Du er en tulling. Du ser fantastisk ut, forresten.
- Har du fått noe gjort? - Charlie.
Bare litt verdighetsektomi, for å nyte festen bedre.
Hun er god.
Hva skjer?
- Står til? - Kom igjen.
Pokker!
- Hvem er best? - Morehouse!
Gratulerer med dagen, Charlie! Mannen som bygget Atlanta.
Herb!
Roger!
Hvordan er festen? Har jeg gått glipp av noe?
Helt Charlie. Med en skvett Shania Twain.
- Jeg vil ikke gå glipp av det. - Roger, går det bra?
- Hvordan går det på Croker? - Kan ikke klage. Samme gamle, ikke sant?
Hvis ting endrer seg eller blir kjedelig,
er vi alltid på jakt etter gode advokater i Definition.
Jeg skal huske det.
Nyt kvelden, mye å feire.
Charlie.
- Jeg tror det er nå vi danser. - Du er så...
Takk skal du ha, Gerald.
Raymond. Harry Zale. Dårlig timing?
Nei, det går bra.
Hvordan var festen? Jeg hørte at du var der.
Det hadde vært rart om jeg ikke var der.
Det hadde vakt mistanke om jeg ikke dro.
Du tipset ham ikke?
Hvorfor skulle jeg det?
Jeg så noen e-poster der han kaller deg "Peepy".
Et kallenavn for sin lille venn?
Han er ikke vennen min. Han behandler meg som butleren sin.
Det forklarer de gunstige vilkårene Mr. Croker så ut til å få.
Charlie er en stor kunde i banken.
Han er en enda større drittsekk.
- Hva avslører ham? - Unnskyld?
Jeg vil vite når han blir nervøs.
Hvis han begynner å snakke som i Baker County med sørstatsdialekt,
er det bra.
Jo mer nervøs han blir, jo tykkere blir aksenten.
Men det er salveskene som avslører ham.
Unnskyld?
Han svetter. Under armhulene.
Han får svetteflekker som ser ut som salvesker.
Da vet du at du har ham.
Ikke skuff meg i morgen, Raymond.
Jeg har ventet på dette møtet, på denne dagen, veldig lenge.
Jeg skuffer deg ikke.
Hold kjeft!
Jeg skuffer deg ikke.
- Går det bra? - Aldri hatt det bedre.
- Du tror ikke han har hørt noe? - Ikke fra meg.
Er klimaanlegget fortsatt på? Jeg ba dem skru det av.
Det er av. Det er 26 varmegrader her inne.
Snart blir det enda heitere.
Kan ikke slå folk i hodet. Flagg og videogjennomgang konstant.
Herregud, han tok med kona si.
Ikke i min fotball. Hvordan er slipset mitt?
Du har aldri sett bedre ut.
Klarer du dette?
Greit, mine damer og herrer. La oss sette i gang.
Charlie, jeg tror ikke du har møtt Harry Zale.
Harry er sjef for eiendomsforvaltningen.
Jeg ba ham komme hit for å få ting i gang.
Det gir mening. Kjør på, Harry.
Forresten, jeg hørte at du nettopp hadde en stor bursdag.
- Gratulerer med det. - Takk, Harry.
Greit.
Så, Mr. Croker, hvorfor har vi dette møtet?
Du innkalte til møtet, min venn.
Jeg vet det, men vil vite om du vet det.
- Vil du vite om jeg vet det? - Ja.
Tenk på dette som et møte for alkoholikere.
Nå som festen er over, vil vi se ekte selvbevissthet.
Unnskyld?
Det er et problem.
Men jeg vil at du skal si hva det er.
Jeg kan ikke snakke om problemet ditt.
Jeg kan si at jeg er her for å løse situasjonen med en forretningsplan.
Situasjonen?
Mener du de 800 millionene du skylder denne banken?
For det er mitt problem.
Wismer.
Hva har vi til vår nye venn, Harry?
De underliggende verdiene er solide.
Til tross for markedets metning øker opptaksraten for kommersielle lokaler
i Atlanta jevnt.
Det vi snakker om her, er en kontantstrømsituasjon.
Vi trenger bare en midlertidig frysing av tre store...
Kan jeg avbryte?
Mr. Croker, foreslo Mr. Stroock å stoppe hovedstolen?
La meg fortelle deg noe om lån.
Et lån er ikke en gave,
og når vi gir lån, forventer vi faktisk å bli betalt tilbake.
Vi skal oppfylle våre forpliktelser.
Og når kan vi forvente at dere begynner?
Om jeg kan gjøre deg oppmerksom på våre kommersielle eiendomsprognoser...
Det var dine prognoser som førte til dette kaoset.
Hør her.
Dere ønsket å gi meg disse lånene. Dere kom krypende.
Raymond Peepgrass gikk ned på kne og tryglet.
Dette er mitt møte, ikke Mr. Peepgrass sitt.
Men poenget er at han var din representant,
og han håpet at Croker Industries...
Mr. Peepgrass' håp og drømmer,
hva de enn er,
tar ikke presedens over det obskøne kaoset vi er i nå.
Banken kan takke meg for all æren den har fått.
Og nå vil vi gjenerobre noe av den æren.
Pluss renter.
La meg spørre deg om noe, Harry.
Har du vært på jakt?
Har du noen gang sittet i pickupen tidlig på morgenen
og hørt på guttene snakke om alle fuglene de skal skyte?
Folk skyter mange fugler med munnen på vei ut i felten,
men så må man stoppe bilen, ta opp en hagle og gjøre noe med det.
Der jeg vokste opp i Baker County, har vi et ordtak:
"Når bakluken faller, tar pisspreiket slutt."
Nå har bakluken falt.
Vi er her med en seriøs forretningsplan
og et forslag om restrukturering av disse lånene.
Vi er ikke her for å snakke om gjeldsforvaltningens natur.
Jeg vet ikke hvem du tror du snakker med.
Med en mann som skylder denne banken 800 millioner dollar.
En mann som skylder seks andre banker 400 millioner til.
En person som har over én milliard dollar i gjeld.
- Jeg snakker med en drittsekk. - Jeg er en legitim og god forretningsmann.
Ingenting her er legitimt.
Dette er et av de verste tilfellene av dårlig ledelse
jeg noen gang har sett.
Jeg stirrer ned i sluket av misligheter hver dag.
Du har tatt 800 millioner dollar fra denne banken for å gjøre hva?
Fly rundt i private jetfly.
Kjøpe store plantasjer så du kan skyte vaktel.
Tror du at du kan gjøre som du vil uten å bli berørt?
Jeg har nyheter til deg.
Det er ikke lørdag kveld lenger.
Festen er over.
Salvesker.
Hør her.
Vi skal ta ti minutter for en lånekaktus, om det er greit.
- Kan du unnskylde oss? - Hva skal dere?
Ta en kort lånekaktus.
Mener du "caucus"?
Nei, jeg mener kaktus. Med all møkka utenpå.
Vi blir ikke så lenge.
Jeg kan ikke engang si at du skuffet meg.
Ditt lille insekt.
Hyggelig å møte deg.
Hyggelig.
- Om du snakker sånn til meg foran kona mi... - Beklager, jeg så henne ikke.
Neste gang kan du la fruen bli hjemme i troféskapet.
Kjære.
- Vi snakkes. - Det gjør vi.
Mrs. Croker.
Det er ting vi kan gjøre.
- Transaksjoner som... - Gerald, kjør meg til DeKalb.
- Ja. - Flyplassen?
Jeg må finne ut av noen ting.
- Boeing. - Ja.
Herregud.
- Frue. - Takk, Gerald.
Skal vi dra hjem? Jeg får tankene dine på andre spor.
Hjernen min har ikke råd til det nå. Jeg må tenke på det. Du også.
Vi må selge, og jeg har noen ideer.
Jeg vil ikke høre noe om salg.
Begge jetflyene er under reparasjon.
- Skal jeg kjøre dere til Concourse? - Ok. Takk.
Be Roger White komme til kontoret mitt med de jævla tegningene!
Charlie.
Det går bra.
Det går ikke bra.
En britisk bank drives med presisjon
Et britisk hjem krever intet mindre
Tradisjon, disiplin og regler Må være redskapene
Uten dem
Uorden
Katastrofe
Anarki
Kort sagt, vi har et grusomt rot
Vi får katastrofe og uorden om du er sen til skolen.
Hent ryggsekken og jakken.
- Å nei! -"Å nei!"
- Går det bra? - La meg stille deg et spørsmål.
- Svaret er nei. - Du har ikke hørt spørsmålet.
Jeg vet spørsmålet, og svaret er nei.
Croker Industries har gjort mye bra.
- På din oppfordring. - Vi har ikke gjort halvparten...
Og selv om Charlie er ille, ville han vært mye verre uten deg.
Så det er mitt kall?
Å hindre Charlie Croker fra sitt verste?
Du tjener nesten en million dollar i året.
Jeg sier det bare.
Vi har et fint hus, et fint liv. Et vi absolutt ikke har råd til
på dommerlønn om jeg blir utnevnt og slutter i jobben.
- Jeg kan jobbe for et advokatfirma. - Men vil du det?
Du har sagt flere ganger at jobben din ikke er kjedelig.
Du har sagt at den kan være gøy.
Så du tjener masse penger på et sted der du har det gøy.
For de fleste er det som å vinne i lotto.
Jeg er ikke overbevist om at det er mitt kall.
- Jeg er klar. - Du er klar.
- Greit. - Vi drar.
Ett, to, tre, fire, fem.
Jeg vet ikke helt hva. Jeg vet at det ikke kan være bra.
Det har noe å gjøre med et stort låneomleggingsmøte.
Jeg kommer nok ikke hjem til middag.
Greit, jeg kjøper noe på veien. Vil du ha min spesialitet?
Kan du kjøpe melk også?
Jeg planla å dra på markedet på vei hjem.
- Kan jeg sende deg en liste? - Ikke noe problem.
Takk, kjære.
- Jeg ringer senere. Jeg elsker deg. - Elsker deg.
Jeg vet det.
Charlie.
Roger.
- Dårlig dag? - Jeg håper din var bedre.
Dessverre ble lånet konstruert i bankens favør.
Selv om det var tvetydig, ville vi hatt en...
Roger.
Du kjenner meg godt nok til å vite at jeg setter pris på at du forstår
at jeg trenger å bli fortalt noe bra.
Å fortelle meg at lånene var strengt konstruert, er ikke bra.
Jeg ble overfalt.
Av banken. Av Raymond Peepgrass.
Jeg er ikke advokat, men forstår det er en underforstått plikt til god tro
i enhver forretningstransaksjon.
Vel...
God tro favner bredt.
Det inkluderer mange ting.
Det inkluderer ikke
å rævkjøre noen.
Vi bor i USA.
Som min advokat påhviler det deg å knulle disse jævlene tilbake.
Peepgrass. Den jævelen, Zale.
Spesielt Zale.
Du er nå sjefen for Croker Industries.
Du knuller dem i ræva, i hodet,
ser dem rett i øynene og knuller dem i munnen.
- Dette er ikke en passende samtale. - Dette er ikke passende tider!
To, tre, fire, tre, to, tre, fire.
Høye knær.
Shuffle.
Høye knær.
Shuffle.
En gang til!
Press. Vær bedre.
Bra.
Tå, hæl, klapp.
Bra! Til trappa. Kom igjen!
Ikke bli sist!
Alt gjør vondt.
- Det er poenget. - Smerte?
Å finne muskler du ikke visste du hadde.
Gjennom smerte?
Hvorfor tar vi denne timen?
Jeg overhørte brystvorten, Shirley, snakke om rumpesprekkoperasjon. Hvem gjør sånt?
Vennen min.
Selveste frøken Areola Grande.
Se på det.
- Om jeg var moren hennes... - Som vi ikke er gamle nok til å være.
Seriøst, er det greit å gå ut sånn?
Ok. Får jeg?
- Vær så god. - Sikker?
- Jeg er en stor jente. - Din innvending mot hennes...
La oss si hennes synlighet, kan være fordi du føler du mangler noe.
Det er nok på grunn av det.
- Vær så snill! - Ikke "vær så snill".
Innrøm at du er sint for at hun er på bildet.
Jeg vil ikke være på det bildet eller noe annet med Charlie Croker igjen.
Dere var sammen da han bygde Atlanta.
Du hjalp ham. Ikke din beste jobb. Og å se at hun får all æren...
Det var jeg som forlot ham.
Ballettgallaen nærmer seg. Jeg kjøpte bord.
Det er det største ballet i Atlanta. Du skal dit.
Jeg donerer mye for å slippe sånt.
Dessuten vil jeg ikke føle meg mindre overflødig av å møte opp.
Overflødig? Vil du virkelig være på det bildet igjen?
Selvsagt ikke.
Kanskje jeg vil være på det.
Ikke alle kan være meg. Det vet du.
For en drittunge.
Syv hundre tusen?
Det er et rimelig tall, som vil inkludere og slette alle fremtidige barnebidrag,
som, konservativt, til 35 000 i måneden...
- Hva? - Det er rettferdig.
Verdien av 700 000 i dag overgår enhver struktur...
Det er et rimelig krav som vi har lagt frem som fornuftige mennesker.
- Dette er utpressing. - Det er et rimelig tall.
Du burde skamme deg.
Du burde skamme deg. Du stakk en ubeskyttet penis inn i vaginaen min.
Du sprutet lyst. Skam deg.
- Sirja. - Som en fontene.
Jeg har ikke så mye penger. Ikke i nærheten.
Da går vi til sak.
Vi stiller vanskelige spørsmål. Gjør deg til en fæl person.
Betal.
Nei.
Raymond, dette kan bli mye skitnere.
Noen ganger er det best å bøye seg og godta det.
Nei, jeg har bøyd meg og godtatt det hele jævla livet.
Jeg har ikke 700 000 dollar.
Og selv om jeg hadde hatt det, nei.
Nei.
- Wally? - Hei, mamma.
- Hvorfor er du ikke på skolen? - Jeg er utvist.
Igjen?
Ringte de ikke?
Hva gjorde du nå?
Jeg er ikke sikker.
Jeg kan ha overtalt noen til å ikke gå på college.
Noen av foreldrene klaget.
- Hva sa du? - Jeg husker ikke helt.
Prøv.
Noe om at høyere utdanning er løgn, og hvordan de lokker søkere
under dekke av å gjøre dem til poeter og filosofer,
så blir de bankfolk og advokater med høy inntekt
disponert til å sende donasjoner tilbake til legatkasser. Noe sånt.
Fotballgreiene gjorde dem sinte.
Hvilke fotballgreier?
Når det spilles riktig, forårsaker det demens.
Det er bilen min.
Unnskyld meg. Det er min bil.
- Bilen din er i det røde feltet. - Hva?
Nei, jeg gjorde ikke...
Jeg ble dyttet inn.
- Den bilen må ha dyttet meg inn. - Ja, men du er inne.
Jeg parkerte ikke i noe rødt felt. Se på vinkelen.
Hvorfor skulle jeg parkere på fortauskanten?
Dette er 3-2-1-7, trenger forsterkninger utenfor Delmar's Market på Columbus.
- Ringte du etter forsterkninger? - Ja, Delmar's Market.
- Enhet 14 kommer. - Du skader den.
- 10-4. - Slutt!
Gå vekk. Du blir skadet.
Det er ikke lurt.
Slipp bilen. Jeg kan kjøre vekk.
Du er i det røde feltet.
Du kan ikke sette deg i bilen.
- Rødt felt! - Han skader bilen min.
Greit. Snakk med de her.
- Jeg ble dyttet inn. - Du kan ta det opp i trafikkdomstolen.
- Nei. - Kom deg ut.
- Du kan ikke taue med meg her. - Jeg har ikke tid.
- Ut av bilen, ellers fjerner jeg deg. - Det er min bil.
- Jeg parkerte ikke i det røde feltet. - Kom deg ut av bilen nå!
Dette er galt.
Det er ikke nødvendig.
Slutt, du skader ham.
La ham gå.
Taser!
Unnskyld, hvor er du?
På politistasjonen. Jeg er arrestert.
Arrestert for hva?
De prøvde å taue bilen min.
En politibetjent angrep meg, og jeg kjempet imot.
Hva gjorde du?
- Går det bra? - Ja.
Men jeg blir varetektsfengslet og siktet i morgen.
Ok, bare...
Et øyeblikk.
Jeg skal finne på noe.
Ja. Ok.
Jeg elsker deg.
Mr. Croker.
Beklager at jeg forstyrrer,
spesielt siden det allerede har vært en stressende dag, men...
Hva er galt?
Conrad er arrestert. Han er i fengsel, og jeg vet ikke hva jeg skal gjøre
annet enn å si at jeg trenger hjelp.
Hva ble han arrestert for?
Han angrep en politimann.
Gjorde Conrad det?
Det var en krangel om feilparkering
som eskalerte, og politibetjenten ble voldelig.
Conrad gjorde motstand og er i fengsel, og han skal dømmes i morgen.
- Hvem andre kan jeg gå til? - Jill. Jeg skaffer en advokat.
Takk.
Ta fri resten av kvelden. Ok?
Ok.
Jilly?
Vi fikser dette.
Takk.
Mr. White, hei.
Følg meg. Ordføreren venter deg.
Takk.
- Ordfører. - Bror White.
Wes.
Du er pent kledd. Har du pyntet deg for meg?
Jeg hadde en kundegreie på Woodruff.
Nå føler jeg meg spesiell. Hørte du at vi slo Tuskegee her om dagen?
Vi lå tre touchdowns under. Jeg vet ikke.
Jeg tar det som et tegn.
På hva, vet jeg ikke,
men at Morehouse slår Tuskegee, det må være et tegn.
Kanskje jeg blir gjenvalgt.
- Du fikk det til å høres viktig ut. - Det er det
Norman Bagovitch.
- Hva med ham? - Hjelpes!
Du går rett på sak.
- Ingen småprat? - Hva med Norman Bagovitch?
Jævelen har gått opp 15 poeng på meningsmålingene
de siste tre ukene fordi han rir på bølgen av bondeknølpopulisme,
og den verste knølen får jeg.
Du kan snakke for deg.
Her er min siste.
"Når de synker lavt, synker jeg ned i kloakken."
Bruk dritt mot dritt, og der kan du være til hjelp.
- Jeg forstår ikke. - Kompis...
Alle som trives som Charlie Crokers fikser...
- Jeg er advokat, ikke fikser. - Jeg skal komme til poenget.
Jeg har sittet på info om motstanderen i månedsvis fordi jeg ikke ville bruke det.
Bagovitch pleide å skryte av å ha overfalt en kvinne for rundt 30 år siden.
Og i gamle dager hang han med din mann, Croker.
De spilte på samme lag på Tech. Jeg håpet du kunne hjelpe meg
med å finne offeret, hvor enn hun måtte være,
og få henne til å stå frem.
Jeg jobber ikke sånn.
Norman Bagovitch er den verste typen rasist.
- Han setter byen... - Samtalen er støtende.
Det gir jeg faen i.
Jeg gir deg en mulighet. En sjanse til å gjøre en forskjell.
- Jeg har aldri trengt at du betyr noe. - Det var ikke det jeg sa.
- Det gjorde du. - Men jeg vil si dette.
Om du vil være med i kampen, må du få litt jord under de pene neglene,
for det er sånn det funker. Bagovitch voldtok en kvinne.
Croker vet hvem. Få ham til å fortelle meg hvem det var.
Hvorfor kan vi ikke bare fortsette?
Det kan vi ikke. Hun fløy inn fra Finland.
Hun trenger ikke være der under rettssaken.
Hun har rett til å være der.
- Det som skjedde sist... - Faen!
Ray?
- Faen! - Ray? Raymond?
Hold kjeft!
- Er alt i orden? - Jeg ringer senere.
Hold kjeft.
- Gjør noe. - Hold kjeft, begge to!
Vil du slåss?
Kom hit, for faen. Jeg skal knuse deg.
Kødder du?
Kødder du med meg?
Hvordan går det?
Venter du på noen?
Hva vil du?
Jeg vil at du og jeg skal sette oss og snakke om rotet du forårsaket.
- Det var ikke min feil. - Vi setter oss.
Mr. Peepy.
Jeg prøver å forstå
hvorfor du ikke sa at dette skulle skje.
Når en sugefisk lever av en hairygg,
slikker all sin næring fra haiens rygg,
antar jeg at slik næring blir satt pris på.
Jeg er ingen sugefisk.
Jo, det er du.
Jeg er et menneske, uansett om du velger å se på meg som det eller ikke.
Jeg er ikke et lite insekt satt på jorden for å gjøre som du sier.
Det å være et menneske, Raymond,
kan være sårbart.
Jeg tror ikke sårbar er noe du vil være nå. Ikke med meg.
- Du har fornedret meg for lenge. - Fornedret deg?
Jeg skapte deg, og jeg kan fjerne deg like fort.
Sett deg!
Du tror kanskje du har nådd bunnen.
Det har du ikke.
For etter at Mr. Zale og PlannersBanc er ferdige med meg,
skal de begynne med de i banken som tilrettela for lånene.
Sånn gjør vi det.
Du skal få banken til å få slutt på denne feilen.
Det hadde ikke vært mulig om jeg så hadde ønsket det.
Og jeg ønsker det ikke.
- Jeg vil ikke godta dritt fra deg lenger. - Mener du det? Det tror ikke jeg.
Hver historie har en begynnelse, en midtdel og en slutt.
Hvilken del av historien tror du vi er i?
Kom deg ut av hjemmet mitt,
din jævel.
Faen!
Kom deg ut!
Salvesker.
Vi får se på salveskene.
Tekst: Trine Friis