Не сприйми за критику...
Або сприйми.
Але коли ти помреш,
хтось зауважить?
Коли я помру, про мене добре пам'ятатиме
багато людей
і чимало ненависників.
Та все ж
людина має жити на повну силу.
Інакше який сенс?
Зрештою,
чоловік таки має трусонути яйцями.
ЗА 10 ДНІВ ДО ЦЬОГО
З днем народження, Чарлі.
Рею, друже мій.
Який прекрасний вечір.
Твоя правда. Люба, ти пам'ятаєш Реймонда Піпграсса?
- Ну звісно. - Вітаю.
Містер Піпі. До речі, чудово виглядаєш.
- Наш іменинник. - Привіт!
- Радий бачити. - Джеррі, ти як?
- Містере Крокер. - Поглянь на себе.
Ого, ти набрав.
Джойсі, це я тебе запросив?
- Пам'ять покидає нас першою. - Ну а навіщо мені це?
Щоб я могла відзвітувати твоїй колишній дружині.
Я передам, що вечірка — чисто твій стиль.
Смішна ти, чесне слово. До речі, фантастично виглядаєш.
- Ми щось підправили трохи? - Чарлі.
Лише вирізали трохи гідності, щоб могти насолодитися вечіркою.
А вона молодець.
Йо, як воно, старий?
- Що там? - Годі.
Чорт!
- Хто ми? -«Моргаус»!
З днем народження, Чарлі! Людина, яка збудувала Атланту.
Гербе!
Роджере!
Як вечірка? Пропустив щось цікаве?
Класичний Чарлі.
З вкрапленням Шанаї Твейн.
- Не хотів би я таке пропустити. - Роджере, ти як?
Як справи в «Крокері»?
Не скаржуся. Як завжди, знаєш.
Як щось зміниться або занадто застоїться,
«Дефінішн» завжди шукає хороших адвокатів.
Я запам'ятаю.
Гарного вечора, він справді святковий.
Схоже, нам вдалося
Чарлі.
Сонце, ми стільки всього пережили
Ми пішли довгим шляхом
Але ми знали, що подолаємо його
Люди казали
Закладаюся
Нічого в них не вийде
Але поглянь, ми все витримали
Ми досі разом...
- Гадаю, зараз наш вихід. - Яка ж ти...
Я досі біжу до тебе
Я досі належу тобі
Я досі хочу провести все життя з тобою
Я досі кохаю тебе
Лише про тебе мрію
Лише тебе я досі...
Дуже дякую, Джеральде.
Так.
Реймонде? Гаррі Зейл. Я невчасно?
Ні, якраз.
Як минула вечірка? Мені казали, ти навідувався.
Ну, було б дивно, якби я не навідався.
Він міг би щось запідозрити, якби я не прийшов.
Ти не здав нас?
Навіщо мені це?
Я бачив кілька листів, де він зве тебе «Піпі».
Миле прізвисько до свого друга?
Він мені не друг.
Ставиться до мене як до дворецького.
Це пояснює деякі вигідні умови, надані містеру Крокеру.
Слухай, Чарлі — великий клієнт банку.
І ще більший козел.
- Що його виказує? - Даруй?
Що його виказує? Я хочу знати, коли припру містера Крокера.
Якщо він почне розтягувати склади зі своїм південним акцентом,
це добрий знак.
Що більше він нервується, то сильніший акцент.
Але сакви...
Ось що його виказує.
Перепрошую?
Він пітніє. Під пахвами.
По ньому проступають плями від поту, схожі на сакви.
Тоді ти зрозумієш, що притиснув його.
Не здуйся завтра, Реймонде.
Я чекав на цю зустріч, на цей день
дуже довго.
Я не здуюся.
Тихо там!
Я не здуюся.
Ти як?
Пречудово.
- Думаєте, він нічого такого не чув? - Не від мене.
Кондиціонер досі дує? Я сказав, щоб його вимкнули.
Він вимкнений. Тут 26 градусів.
І зараз стане ще спекотніше.
Не можна бити в голову. Прапорці та відеоповтори кожної гри.
Боже милий, він привів дружину.
Не в моєму футболі. Як моя краватка?
Пречудово.
Впораєшся, Реймонде?
Гаразд, пані та панове. Що ж, почнімо.
Чарлі, гадаю, ви ще не знайомі з Гаррі Зейлом.
Гаррі очолює
наш відділ управління нерухомістю.
Тому я запросив його сюди, щоб запустити процес.
Логічно. Покажи йому, Гаррі.
До речі,
наскільки я зрозумів, ви відсвяткували день народження.
- Мої вітання. - Що ж, дякую, Гаррі.
Гаразд.
Тож, містере Крокер, чому ми сьогодні зібралися?
Зустріч скликали ви, друже мій.
Я знаю, але мені цікаво, чи знаєте ви.
- Вам цікаво, чи знаю я? - Так.
Уявіть, що це збори анонімних алкоголіків.
Тепер, коли розгул закінчився, ми хочемо побачити самоусвідомлення.
Даруйте?
Виникла проблема.
Скажіть мені, у чому вона полягає.
Гаррі, я не можу сказати, у чому полягає ваша проблема.
Я можу сказати, що прийшов через нашу ситуацію
з бізнес-планом.
Нашу ситуацію?
Ви маєте на увазі 800 мільйонів,
які завинили цьому банку?
Бо саме це — моя проблема.
Вісмере,
що ми принесли нашому новому другу Гаррі?
Базовим активам ніщо не загрожує.
Попри насичення ринку рівень поглинання комерційних площ
у метрополійній території Атланти постійно зростає.
Зараз ми говоримо про грошовий потік.
Треба лише тимчасово заморозити три великі...
Я вас зупиню.
Містере Крокер, містер Струк щойно запропонував заморозити виплату капіталу?
Бо ось що я вам скажу про позики.
Позика — це не подарунок,
і коли ми даємо позики, то очікуємо, що нам їх повернуть.
Ми обов'язково виконаємо свої зобов'язання.
Коли ж можна очікувати на початок цього виконання?
Гаррі, зверніть увагу на наші прогнози щодо комерційної нерухомості,
які, по-моєму...
Саме ваші прогнози, сер, призвели до цього хаосу.
А тепер слухайте сюди.
Я не давав позик, їх дали ви. Ви приповзли до мене.
Реймонд Піпграсс благав мене ледь не навколішки.
Це моя зустріч, а не містера Піпграсса.
Нехай, але я хочу сказати, що як ваш представник
він сподівався, що «Крокер Індастріз»...
Надії та мрії містера Піпграсса,
якими вони не були б,
не мають пріоритету над цим неприпустимим безладом.
Цей банк прославився завдяки мені.
І тепер ми хочемо відвоювати частину цієї слави.
З відсотками.
Дозвольте спитати, Гаррі.
Ви колись полювали?
Виїздили в пікапі на світанку
і слухали, як хлопці базікають про всіх птахів, яких підстрелять?
Люди чимало птахів вбивають теревенями на шляху до поля,
але тоді настає мить, коли треба зупинити пікап,
взяти рушницю і використати її.
Я виріс в окрузі Бейкер, і там є така приказка.
«Кузов відчиняється — лайно припиняється».
Що ж,
тепер кузов відчинено.
Ми прийшли сюди зі збіса серйозним бізнес-планом
і пропозицією реструктуризувати ці позики.
Не треба читати нам тираду
про тонкощі управління боргами.
Я не розумію, з ким ви, по-вашому, розмовляєте.
Я розмовляю з людиною, яка винна цьому банку 800 мільйонів.
З людиною, яка винна шести іншим банкам
ще 400 мільйонів доларів.
З людиною, у якої понад мільярд доларів боргів.
Я розмовляю з телепнем.
Я законний і хороший бізнесмен.
Тут немає нічого законного, сер.
Це один із найгірших випадків корпоративної безгосподарності
на моїй пам'яті.
І, повірте, я вдивляюся в нутро
посадових злочинів щодня.
Ви взяли в цього банку позику сумою 800 мільйонів. Навіщо?
Щоб літати на приватних літаках.
Купувати великі плантації, щоб стріляти перепелів.
Гадаєте, можна знахабніти, і вас ніхто не зупинить?
Тоді в мене для вас новини.
Суботній вечір уже минув.
Вечірка закінчилася.
Плями.
Слухайте сюди.
Ні, містере Крокер, ми перервемося на десять хвилин,
щоб зібрати кактус, якщо дозволите.
- Залишите нас ненадовго? - Зібрати що?
Короткий кактус кредитора.
Ви хотіли сказати «кокус»?
Ні, сер, я про кактус. З усіма шпичаками зовні.
Ми не затримаємо вас надовго.
Навіть не скажу, що ти розчарував мене, Реймонде.
Крихітний жучок.
Радий знайомству, Гаррі.
Навзаєм.
Говорити зі мною так перед нареченою...
Вибачте. Не знав, що вона прийде.
Наступного разу можете залишити її у коробці з рештою трофеїв.
Любий.
- На зв'язку. - Так.
Місис Крокер.
Ми можемо вжити заходів.
- Транзакції, які... - Джеральде, вези мене в «Декальб».
- Так, сер. - Аеропорт?
Мені треба посидіти, подумати.
- Боїнг. - Так, сер.
Господи.
- Мем. - Дякую, Джеральде.
Може, поїдемо додому, Чарлі? Я відволічу тебе від усього цього.
Мені не можна зараз відволікатися.
Навпаки — я маю зосередитися. Ти теж.
Треба розпродати майно, і я вже дещо придумав.
Чути не хочу про розпродаж майна.
Вибачте, обидва літаки на ремонті.
- Відвезти вас у «Конкорс»? - Так. Дякую.
Подзвони Роджеру Вайту. Скажи, щоб прийшов з клятими планами!
Чарлі.
Усе буде добре.
Усе гаразд.
Ні, не гаразд.
Британським банком керують з точністю
Британський дім вимагає не менше!
Традиції, дисципліна і правила Необхідні інструменти
Без них
Безлад!
Біда!
Анархія!
Якщо коротко — жахливий бедлам!
У нас буде біда і безлад, якщо ти запізнишся.
Бери рюкзак і курточку.
- Та ну! -«Та ну!»
Щось сталося?
Можна запитати?
- Відповідь — ні. - Ти не чула запитання.
Я знаю запитання, і моя відповідь — ні.
«Крокер Індастріз» зробила багато хорошого.
- Переважно завдяки тобі. - Ми й половини не...
Ба більше, яким поганим не був би Чарлі,
він був би набагато гіршим, якби не ти.
То ось моє покликання?
Не дати Чарлі Крокеру зійти на пси?
Любий, ти заробляєш майже мільйон доларів на рік.
- Ой. -«Ой».
Просто кажу.
У нас гарний будинок, гарне життя. Ми не зможемо його собі дозволити
на зарплату судді, якщо мене призначать і я звільнюся.
Я завжди можу піти в юридичну фірму.
Але хіба ти цього хочеш?
Роджере, ти не раз казав, що твоя робота не нудна.
Ти казав, там навіть буває весело.
Ти заробляєш купу грошей на роботі, де тобі весело.
Для більшості це наче виграти в лотерею.
Так, але я просто не знаю, чи це моє покликання.
- Я готова. - Ти готова.
- Добре. - Ходімо.
Гоп, два, три, чотири, п’ять.
«КРОКЕР ІНДАСТРІЗ»
Не знаю, чому саме. Знаю тільки, що справи кепські.
Це якось пов'язано з реструктуризацією кредиту.
Я, мабуть, не встигну додому на вечерю.
Гаразд, я замовлю щось. Хочеш мої фірмові страви?
Будь ласка, купи ще молока.
Я хотіла зайти в магазин по дорозі додому.
- Слухай, можна я надішлю тобі список? - Без проблем.
Дякую, сонце.
- Я ще передзвоню. Кохаю тебе. - Кохаю тебе.
Я знаю.
Чарлі.
Роджере.
Поганий день?
Надіюся, твій був кращий.
На жаль, кредит було оформлено на користь банку.
Навіть якби була якась неоднозначність, ми...
Роджере.
Гадаю, ти досить добре мене знаєш, аби знати, що я люблю, коли ти розумієш,
що мені треба сказати щось хороше.
Тому не кажи мені, що кредити строго оформлені.
Я потрапив у засідку.
Засідку банку.
І Реймонда Піпграсса.
Може, я і не юрист,
але я розумію, що будь-яка бізнесова операція
має диктуватися добросовісністю.
Що ж...
добросовісність — поняття широке.
Вона передбачає чимало всього.
Але вона не передбачає,
щоб тебе мали в сраку.
Ми живемо в Сполучених Штатах Америки.
Як мій адвокат ти тепер зобов'язаний
вжарити цих засранців у відповідь.
Піпграсса. Того гівнюка Зейла.
Особливо Зейла.
Тепер ти головний вжарювач у «Крокер Індастріз».
Трахни їх у сраку, в мозок,
дивись їм просто в очі і трахни їх у рот.
- Ця розмова не є прийнятною. - Бо настали неприйнятні часи!
Два, три, чотири, три, два, три, чотири.
Підіймаємо коліна.
Крок убік.
Коліна.
Крок убік.
Ще раз!
Ходу! Будьте кращими.
Добре.
Носки, п'яти, долоні.
Добре! До сходів. Уперед!
Не будьте останніми!
У мене все болить.
- У цьому вся суть. - У болі?
У знайомстві з м'язами, про які ти й не знала.
Через біль?
Чому ми сюди ходимо? Серйозно.
Дівчина з сосками, Ширлі чи щось таке,
говорила про пластику дупи. Ну навіщо?
Золотце.
Міс Ареола Ґранде власною персоною.
Ти поглянь.
Була б я її матір'ю...
А ми не визнаємо, що підходимо за віком.
Це нормально — виходити так на люди?
Гаразд. Можна?
- Звісно. - Точно?
- Я вже доросла. - Що ж, твої заперечення проти її...
Назвімо це її видимістю. Могли виникнути, бо тобі цього бракує,
і, мабуть, ось вона причина.
- Я тебе прошу. - Не проси мене.
Визнай, тебе дратує те, що вона на цій фотографії.
Я не хочу бути ні на цій фотці, ні на будь-якій іншій з Чарлі Крокером.
Але ти була з ним, коли він будував Атланту.
Ти допомогла його створити. Не найкращий твій витвір. А всі лаври її.
Не забувай — це я пішла від нього.
Скоро балетний прийом. Я купила столик.
Це такий собі бал видимості в Атланті. Ти йдеш.
Люба, я жертвую цілі статки, щоб не ходити на такі прийоми.
До того ж, якщо я справді прийду, то не почуватимуся менш зайвою.
Зайвою? Серйозно, ти хочеш знову потрапити на фотографії?
Звісно, що ні.
Краще б я потрапила на ось ту.
Сонце, не всі можуть бути мною. Ти це точно знаєш.
Ну й нахаба.
Сімсот тисяч?
Це розумна сума,
яка містить і покриває всі майбутні аліменти,
які становитимуть принаймні 35 000 на місяць...
- Що? - Це розумна сума.
Теперішня вартість 700 000 набагато перевищує будь-які структурні...
Це дуже адекватна вимога,
яку ми висуваємо як адекватні люди.
Це шантаж.
- Це вимагання. - Це розумна сума.
Як тобі не соромно?
Тобі має бути соромно. Ти без захисту засунув пеніс у мою вагіну.
І випорснув бажання. Має бути соромно.
- Сірджо. - Як фонтан.
У мене немає таких грошей. Навіть близько.
Тоді візьмемо свідчення.
Поставимо важкі питання. Зробимо з тебе жахливу людину.
Заплати.
Ні.
Реймонде, бруду може побільшати.
Часом найкращий вихід — просто нахилитися і прийняти свою долю.
Ні, я нахилявся й приймав її
все своє довбане життя.
У мене немає 700 000 доларів.
А якби й були,
ні.
Ні.
- Воллі? - Привіт, мам.
Чому ти не в школі?
Мене відсторонили.
Знову?
Тобі не дзвонили?
Що ж ти наробив?
Точно не знаю.
Можливо, відмовив кількох учнів від вступу в коледж.
Тому батьки поскаржилися.
- Що саме ти сказав? - Дослівно не пам'ятаю.
Спробуй.
Щось про те, що вища освіта — це такий собі рекет,
який заманює абітурієнтів
обіцянками зробити з них поетів і філософів,
а випускає банкірів, юристів і високодохідників,
які потім згодують свої пожертви в скарбниці вишів.
Якось так.
Найбільше їх розлютило про футбол.
А що з футболом?
Якщо грати правильно, він викликає деменцію.
Агов.
Гей, це моя машина. Агов!
Агов!
Перепрошую. Це моя машина.
- Ваша машина в червоній зоні. - Що?
Ні, я не...
Мене туди заштовхнули.
- Пікап штовхнув мене. - Нехай, але ти в зоні, сонце. Бачиш?
Я не паркувався в червоній зоні. Подивіться на цей кут.
На бордюрі. Я не ставив би переднє колесо на бордюр.
Прийом, це 3217, надішліть підмогу до магазину «Делмар» на Коламбус.
- Ви викликали підмогу? - Так, «Делмар» на Коламбус.
- Загін 14 поруч. - Ви її пошкодите.
- 10-4. - Стійте!
Відійди, бо постраждаєш.
Слухай, це нерозумно.
Опустіть кляту машину. Я тут. Я від'їду.
Сам чув, ти в червоній зоні.
Гей, не можна сідати в машину.
- Червона зона. - Авто моє. Він його псує.
- Тепер з ними розбирайся. - Сер!
- Мене заштовхнули в червону зону. - Можете піти з цим у суд.
- У суд? Ні. - Сер, вийдіть.
- Не можна забирати машину з людиною. - Я не маю на це часу.
- Виходьте, або я вас виведу. - Це моя машина.
- Я не паркувався в червоній зоні. - Геть з довбаної машини!
Це неправильно.
Не робіть цього.
Стійте, йому боляче.
Відпустіть його.
Шокер!
Вибач, ти де?
У відділку поліції.
Мене заарештували.
Заарештували? За що?
Мою машину хотів забрати евакуатор.
Поліціянт напав на мене, ну а я почав відбиватися.
Що-що?
- Ти в порядку? - Так.
Але мене затримали на ніч, а вранці притягнуть до суду.
Зрозуміло, ну...
Тримайся. Дай мені час.
Я щось придумаю.
Так. Гаразд.
Я кохаю тебе.
Містере Крокер.
Я не хотіла б вас турбувати,
ще й після такого напруженого дня, але...
Що сталося?
Конрада заарештували.
Він у в'язниці, і я не знаю, що робити,
хіба що попросити про допомогу.
За що його заарештували?
Він напав на офіцера поліції.
Конрад?
Суперечка через неналежне паркування загострилася, і поліціянт застосував силу.
Конрад опирався, і тепер він у в'язниці.
Вибачте, що турбую, але завтра його судитимуть.
- Куди ще мені йти? - Джилл.
Я знайду адвоката.
Дякую.
А поки можеш піти додому, гаразд?
Добре.
Джиллі?
Ми розберемося.
Дякую.
Містере Вайт, вітаю.
Прошу за мною. Мер чекає на вас.
Дякую.
- Пане мере. - Вайте, брате.
Весе.
Старий, класний прикид. Це ти для мене так?
Для зустрічі з клієнтом у «Вудраффі».
А ти втік. Тепер я почуваюся особливим. Чув, ми перемогли «Таскіґі»?
А мали програти на три тачдауни. Не знаю.
По-моєму, це знак.
Не знаю, чого саме,
але якщо «Моргаус» перемагає «Таскіґі», то це точно якийсь знак.
Може, мене переоберуть?
Ти казав, це щось важливе.
Так і є.
Норман Баґовіч.
- Що з ним? - Та ну!
Бачу, ти не церемонишся.
Отак одразу? Без світських балачок?
Що з Норманом Баґовічем?
Що ж, цей виродок піднявся на 15 балів в опитуваннях
за три тижні завдяки нашим простакам,
бо осідлав хвилю довбаного сільського популізму,
який найбільше довбе мою сраку.
Ти й досі майстер слова.
Моя нова фразочка.
«Коли вони опускаються,
я стукаю їм зі стоків».
Треба бороти лайно лайном,
і тут ти можеш допомогти.
- Я не розумію. - Та годі.
Людина, яка працює фіксером Чарлі Крокера...
- Я не фіксер, я радник. - Нехай. Я перейду до суті.
Я місяцями не рухав дослідження опозиції,
бо сподівався, що воно не знадобиться.
Наш приятель Баґовіч вихвалявся, що сексуально домагався
якусь жінку років 30 тому.
А в ті часи він тусувався з твоїм другом Крокером.
Вони грали в одній команді в «Теку».
Я сподівався, що ти допоможеш мені
знайти жертву, де б вона не була,
і заохотити її розповісти.
Я так справи не веду, Весе.
Норман Баґовіч — найзапекліший расист.
- Він відштовхне місто... - Ця розмова образлива.
Та яке мені діло? Це ж я.
І я даю тобі шанс. Це нагода щось змінити.
Я не потребую і не потребував тебе, аби щось значити.
Я цього не казав.
- А по-моєму, казав. - Ось що я скажу.
Щоб увійти в гру,
тобі доведеться нашкребти трохи бруду своїми красивими нігтями,
бо інакше просто ніяк.
Баґовіч зґвалтував жінку.
Крокер знає кого. Ти маєш дізнатися в нього, хто вона.
Чому ми не можемо просто перенести?
Бо не можемо. Вона прилетіла з Фінляндії.
Їй не обов'язково приходити на подання свідчень.
Вона має право прийти.
- Реймонде, послухай. Учорашнє... - Чорт!
Рею?
- Чорт! - Рею? Реймонде?
Та заткнися ти!
Усе гаразд?
Я передзвоню.
Ви заткніться.
- Зроби щось. - Заткніться обоє нахрін!
Розберемося?
Іди сюди. Я тобі лице зламаю.
Ви знущаєтеся?
Ви, бляха, знущаєтеся?
Як справи, Реймонде?
Когось чекаєш?
Чого тобі треба?
Мені треба,
щоб ми з тобою сіли й поговорили
про великий безлад, до якого ти доклався.
Це не моїх рук справа.
Ходімо сядемо.
Ох, містере Піпі...
Я все ніяк не зрозумію,
чому ти не сказав мені, що насувається.
Розумієш,
коли риба-причепа паразитує на спині акули,
живлячись виключно зі спини акули,
гадаю, таке харчування мала б супроводжувати певна вдячність.
Я не
риба-причепа.
О, повір.
Я людина,
і байдуже, вважаєш ти мене нею чи ні.
Я не якийсь жучок, якого зіслали на землю,
щоб тобі потурати.
Річ у тім, Реймонде, що людина
може бути вразливою.
Навряд чи тобі варто показувати зараз свою вразливість. Не зі мною.
Ти занадто довго мене принижував.
Принижував тебе?
Я створив тебе, і зламати тебе буде так само просто.
Ану сядь!
Можливо, ти думаєш, що сягнув дна.
Це не так.
Бо коли містер Зейл і його прислужники покінчать зі мною,
вони візьмуться за працівників банку, які узгоджували всі ті позики.
Ось що ми зробимо.
Ти переконаєш банк
відкликати процеси за невиплатами.
Я не міг би їх відкликати, навіть якби хотів.
А я не хочу.
Досі я терпів твоє лайно,
але я не терпітиму його вічно.
Ось якої ти думки? Бо я ні.
Кожна історія має початок, середину і кінець.
Як думаєш, на якій частині ми?
Ану геть
з мого дому,
довбаний ти виродку.
Чорт!
Геть!
Плями.
Це ми ще побачимо.
Переклад субтитрів: Софія Семенко