Jeg ba deg finne en forsvarsadvokat.
De er ikke tilgjengelige, for vi har ikke betalt dem.
De er faktisk jævla sure, noe som blir mer og mer vanlig for tida.
- Det passer ikke å dømme meg nå. - Jeg sier bare sannheten.
Antallet mennesker som ikke vil hjelpe deg, vokser.
- Herregud. - Jeg kommer på møtet.
Det bør du. Du er jævelen min.
Etterpå drar jeg til retten og tar meg av Conrads tiltale.
- Jeg trenger fokus. - Og du skal få det.
Jilly?
Vi fikser dette. Det gjør vi.
Vi betaler kausjonen. Vi får ham ut.
Ikke vær redd. Vent og se.
Han ba om et nytt møte.
Croker. Og jeg gikk med på det.
Fordi?
Så han vet at det forrige ikke var tilfeldig.
Han tar med advokaten sin. Hva vet vi om ham?
Roger White. Han er en utmerket advokat.
Og han er faktisk en god person.
Charlie liker å se anstendig ut,
så folk ikke vet hvordan han egentlig er.
Nå havner han i saksa.
Folk som Croker må ut. Vi trenger en liste over eiendelene hans.
Antikviteter, fly, kunst, hester, alt sammen.
Allerede i gang.
For den dritten tilhører oss nå.
- Nettopp. - Dette er morsomme greier.
Tror du jeg kunne slått ham?
Unnskyld?
Croker.
Jeg vet han var en stor idrettsutøver. "Sekstiminuttersmannen" kalte de ham.
Tror du jeg kunne slått ham?
Vel...
Er det viktig?
En del av det å være mann, ikke hoveddelen, men en del,
er å kunne banke en annen mann.
Måten han tok meg i hånden, han slapp ikke taket.
Den jævelen tror hele verden ser opp til den store pikken hans.
Det har den gjort.
Ikke nå lenger.
Pikkriket hans tilhører meg.
EN HELSTØPT MANN
Akkurat som vi snakket om.
Knull dem i ræva, i hodet, i øyet og i munnen.
Zale er en spesiell type. Vi kan ikke vise et snev av svakhet.
Charlie, vi har ikke kontrollen her.
Det forstår jeg.
Rumpe, hode, munn.
Jeg ba om noe akseptabelt. Dette er ikke akseptabelt.
Hundre og atten millioner dollar på 60 dager virker ganske akseptabelt.
Vet du hva jeg tror? Jeg tror du ikke forstår alvoret.
Gjelden din overstiger nesten en milliard dollar.
- Kanskje du bør vurdere din egen risiko. - Min risiko?
Du har diskontert kontantstrøm.
Om lånet tvangsinnløses, blir våre driftstap dine.
Da har du Croker Industries og 17 matvarehus.
Det blir spørsmål ved: "Hvem er sjef for eiendomsutvikling i Planners?"
Det er deg.
Unnskyld, hva het du igjen?
Roger White, sjefsadvokat i Croker Industries.
Nå er jeg helt i ekstase.
Om du velger tvangsinnløsing, vil du få et tap på 800 millioner dollar
fra et lån som for tiden er bokført som eiendel.
Det er en endring på 1,6 milliarder dollar.
Hva er dette?
Nei, vent. Ikke si det.
En bakluke falt ned.
Det er et rettslig krav, Mr. Zale, mot Planners for brudd på lånekontrakten,
økonomisk tvang, tillitsplikt, bedrageri.
Croker stolte på, til skade for selskapet, ekspertisen til låneansvarlige
i PlannersBanc.
Hør her, sjef for juridisk rådgiving.
Jeg heter Roger White.
Mr. White.
Jeg er ingen advokat, men når låntakere saksøker banker,
går det vanligvis ikke bra for låntakerne.
Det er en kirkegård full av folk som døde
mens de danset på det de trodde var min grav.
Dra til helvete.
Vil du prøve? Det bør bli bra.
Peepy. Jeg så ikke at du satt der.
- Tenk deg. - Angrip ham. Slik mobbere pleier.
Harry, du kan stole på at jeg angriper deg.
Masse bløffing og masing for ingenting.
- Er du enig? - Jeg kunne ikke vært mer enig.
Det er en veldig trist dag når en bombastisk hertug innser
at han egentlig bare er en tom sekk.
Jeg har aldri hatt lyst til å drepe et annet menneske før.
Vi har to muligheter. Vi kan selge eiendeler.
Men det tar tid. Den andre er en hvit ridder.
Hvem vil investere i oss?
Folk kjøper idrettslag.
Det er ikke fordi de er gode investeringer.
Som oftest handler det om kjedelige folk som vil kjøpe litt pynt.
Du er Charlie Croker.
- Turpmtime med Herb Richman? - Jeg vil dit i kveld.
- I kveld? - Ingen tid å miste.
- Vi har galla i morgen. - Som vi kommer tilbake til.
- Charlie. - Herb Richman er billetten vår.
- Dette virker mer enn overilt. - La meg fullføre.
Det er best om du ikke hever stemmen.
Om jeg får Herb, forsvinner problemet.
Sjansene mine øker alltid når jeg har deg ved min side.
Jeg tar med Wally også.
Han er utvist fra skolen. Det blir fint.
Det hadde vært bra om Herb Richman ser deg som en familiemann.
- Serena. - Charlie.
- Jeg går ikke glipp av gallaen. - Vi kommer tilbake til gallaen.
- Din første straffesak? - Det er en tilståelse.
De leser siktelsen, setter en dato for rettssaken,
så finner vi en forsvarsadvokat.
Om dere finner noen. Jeg hørte samtalen med Charlie.
Vi finner noen.
Du sa ikke fengsel, din jævla kuksugende løgner.
Du sa ikke fengsel.
- Kom igjen. - Du tok pengene mine.
- Få ham vekk! - Skylder meg penger!
Tusen takk.
Ikke la dem klippe av dreadsene.
Takk.
Takk for at jeg fikk komme. Vi ses ved valgurnene, ikke sant?
Ses vi ved urnene?
Takk for at du kom, kompis.
- Ikke skuff oss. - Jeg setter pris på det.
- Hvor faen er han? - Han sa ikke hvor.
Ok, men?
Han hadde tydeligvis en uforutsett straffesak.
Det er tull. Roger White er ingen forsvarsadvokat.
Ordfører Jordan.
Jeg støtter deg. Vi vil ikke ha Bagovitch i det kontoret.
- Tusen takk. Du er en ekte patriot. - Det er du.
Han beklager.
Det er ikke det jeg trenger. Jeg trenger ham her. I dag.
- Ordfører Wes. - Hallo. Godt å se deg.
Problemer med morgendagens demonstrasjon. Koret tror de får betalt.
Nei. De skal være pro bono, for faen.
- Likevel. - Faen ta det.
Hvorfor må jeg stikke en pinne i ræva på alle så de gjør ting?
Dette skal være det største valget i Georgias historie,
og koret jeg preker for, vil ha betalt?
- Faen ta det. - Wes Jordan!
Det er det jeg kaller mote. Jeg tar en klem.
Klemmer er greit, ikke sant? Pokker, jeg ser bra ut på deg!
Be Roger White komme hit. Nå, for faen.
- Greit. - Hva skjer?
- Takk. - Godt å se deg.
Saksnummer 62322.
Staten Georgia mot Conrad Hensley, overfall og vold mot en politimann.
Roger White for tiltalte.
Vi dropper opplesningen og ber om løslatelse.
Han angrep en politimann.
Han forsvarte seg mot betjenten.
For kausjonen vil jeg påpeke at han ikke har noe rulleblad,
sterke røtter i samfunnet, hvor han er ansatt og et verdsatt medlem.
- En million i kausjon, 250 000 kontant. - Hva?
- Det er alvorlige anklager. - Han har ikke rulleblad. Det er for mye.
Klienten din angrep en politimann slik at han besvimte.
- Det var uvanlig... - Det passer ikke å diskutere her.
Jeg forklarer at Conrad Hensley bør løslates mot kausjon.
Han er en lovlydig borger og bra mann.
- Det gjør det verre. - Unnskyld?
Alt dette på grunn av en parkeringsbot.
En såkalt lovlydig borger angriper en politibetjent
over hvorvidt bilen hans sto parkert i rødt felt.
Hva faen er det?
Ille nok at politiet må takle farlige forbrytere.
Nå blir de angrepet av gode folk også.
Vi må til slutt sette en grense.
Kausjonen er satt, 250 000. En million dollar.
Saksnummer 35414.
Du tuller.
- Turpmtime i kveld? - Vi er ikke døde ennå.
Charlie, du må selge Turpmtime.
- Unnskyld meg? - Det er uviktig og et rødt flagg.
Zale tjener nok ikke 300 000 dollar,
og han vet at du har en vaktelplantasje på 100 000 mål.
Det er en øko-hytte.
Hvorfor dra helt dit?
Fordi jeg kan imponere Herb der.
Du sa at vi trenger en hvit ridder, og det er han.
Sa han ja til å komme?
Han lukter nok blod i sjøen.
En annen grunn til å nøle.
Jeg har ikke luksusen av å nøle nå. Det må du forstå.
En del av presset skyldes en voksende og forsterket regnskapskrise.
Det må du virkelig forstå.
Du har ankommet målet ditt.
Hva faen?
Jobber han her?
Det er en drittsak, Raymond.
Den tiltrekker seg passende advokater og lokaler.
Jeg kan ikke tro dette.
Jeg skal fortelle deg noe for ørtende gang.
Svar på spørsmålene.
Ikke endre noe.
Ikke kommenter. Ikke overdriv.
Denne kvinnen har kommet fra Finland for å presse deg med alt hun har.
Jo mer stygghet hun kan få ut av deg, jo større forlik.
Ikke snakk til meg som om jeg er en idiot.
Raymond, det er derfor vi er her. Fordi du var en idiot.
Inviterte du henne på middag fordi du liker finsk kunst?
Hun fortalte meg om sine nordiske landskapsbilder.
Jeg sa jeg ville se bildene.
Inviterte du henne av andre grunner enn å besøke det nordiske terrenget?
Jeg protesterer.
Bortsett fra middag, drakk dere noe?
Vi drakk noe som heter bambuscocktail.
Og hva fikk deg til å tro at du ville like den drinken?
- Ms. Tiramaki anbefalte den. - Hvorfor?
Hun sa den ble laget med befruktet eggeplomme
i stedet for maraschino-kirsebær, som skulle...
...øke den seksuelle energi.
Gjorde den det?
Mr. Peepgrass,
forsterket bambuscocktailene din seksuelle energi?
Jeg husker ikke.
- Dere hadde sex. - Det hadde vi.
Hvor mange ganger hadde du og min klient sex?
En gang til.
- Det er løgn. - Sirja.
- Jeg sugde ham mange ganger. - Vi må høre hva han har å si.
Da du lå med klienten min,
var du ikke bekymret for at du kunne befrukte min klient
med din bambus-eggeplomme-sex?
Blir du ikke kvalm av deg selv?
Du er ekkel. Jeg sugde deg.
- Sirja. - Og jeg lot ham gå inn i anus.
Hvorfor sa du ikke at det var så ille?
Jeg visste det ikke.
Gjeld kan være et slags adelsmerke i næringslivet.
Tesla har en gjeld på fire milliarder. Apple, 100 milliarder.
Man må låne for å vokse. Man må vokse for å overleve.
Det er ikke noe galt med gjeld før utlåner sier det.
Som de har gjort. Hvorfor det?
Jeg er ikke en godt likt person, Serena.
Metoden min.
Jeg har såret mange.
Når en konkurrent ligger nede, må du knuse ham,
så han ikke kommer tilbake for å bite deg senere.
Jeg er en dårlig taper, men jeg kan være en ond vinner.
Hva er ordtaket?
"Man høster som man sår."
Ting har blitt høstet.
Charlie.
- Greit. - Dra.
Ok.
Det sitter fast. Selv min egen kropp vender seg mot meg.
- Har du snakket med legen? - Han sier det bare er stress.
Vi bør dra til flyplassen.
I går var livet vårt perfekt.
Og nå 30 dager i fengsel?
Jeg samler opptak for å se om det skjedde slik aktoratet sier.
Betjenten hadde kroppskamera, men om de snakker sant,
at en svart mann angrep en hvit politibetjent i Georgia...
- Så denne avtalen... - Vi godtar den i morgen.
- Så begynner han å sone? - Sannsynligvis, ja.
Kan jeg treffe ham først?
Sitte med ham?
Jeg skal forberede meg i kveld.
Det er etter besøkstiden, men teknisk sett kan du være assistenten min.
Hvordan skjer dette?
- Fortsatt vondt? - Det er bedre.
Kan du ikke bare selge noe? Som dette flyet.
Jeg har allerede tatt ut kreditt på det. Og de andre er belånt.
Penger var billige. Wismer syntes det var en god idé.
Greit. Så hva er planen?
Vi har en god middag i kveld, en dag i naturen og sånn i morgen.
Vi knytter bånd. Det bærer frukter.
Nå skjer det.
Jeg sverger på at du har vokst fem centimeter hver gang jeg ser deg.
- Vi kommer til å ha det kjempegøy. - Jeg gleder meg.
Takk for at du kjørte ham. Og for at jeg får ta ham med.
- Tilbring litt tid med ham. - Det skal jeg.
- Alt i orden? - Aldri bedre.
Det er noe på jobben.
- Hvor ille? - Ingenting jeg ikke takler.
Banken prøver å presse meg. Det samme gamle.
- Er det det turen handler om? - Om å tilbringe tid med Wally.
- Herb. - Hei, Charles.
Marsha.
Husker du Martha?
- Hopp inn i flyet. - Ok.
- Jeg har to seter med deres navn på. - Ok.
- Har du vært i et G5? - Mange ganger.
De 30 dagene er én ting, men det er dommen.
Er det mulig å unngå den?
Sannsynligvis ikke.
Som barn trodde foreldrene mine at jeg ville bli den første i familien
til å fullføre college. Isteden blir jeg den første med rulleblad.
Hva med...
Det er en ny studie som sier at traumer kan gå i arv i generasjoner.
Barnebarn av Holocaust- overlevende som har PTSD.
Conrads far ble banket opp av en politimann en gang.
Bestefaren hans også, kanskje det er noe i DNA-et
som gjorde ham biologisk redd,
som gjorde forsvaret til en ufrivillig refleks.
Det er et legitimt poeng, men det holder ikke i Georgia.
Vi kan presse dette, ta sjanser,
men det er ikke sikkert vi får beholde tilbudet på 30 dager.
Vi vil ikke risikere seks måneder.
Dette føles så galt.
Du slo ham, Conrad. En purk.
Som du sa, skal du bli far. Jeg tror den raskeste veien er best.
Jeg er så lei for det.
Kan vi bare sitte her litt?
Må vi dra?
Vi kan bli en stund til.
Takk for at du sa ja til middag.
Det er ikke en god idé. Én drink, så vil du ha sex.
- Det er ikke sant. - Du vil det alt.
Jeg leser deg. Du vil at jeg sitter på deg.
Jeg går med på fem hvis vi kan strukturere det.
Jeg er litt blakk, Sirja.
Jeg vil gjerne komme overens med deg, tro det eller ei.
- Du er moren til barnet mitt. - Et barn du ikke vil ha.
Jeg tar fullt ansvar.
Jeg vil også få muligheten til å elske ham.
For hans skyld.
Og for min egen.
Jeg har ingen å elske i livet.
Hva vil du være, Raymond?
Du må velge noe, noen.
- Det er ikke så enkelt. - Jo, det er det.
Du våkner om morgenen, pusser tennene, du ser i speilet, du stiller spørsmålet.
Fins det et svar?
Jeg tror at jeg vil være Charlie Croker.
Hvorfor det?
Jeg aner ikke.
Du må glemme denne Charlie Croker-personen
og være Raymond Peepgrass.
Du forventet nok mer av en amerikansk bankmann
enn du fikk av meg.
Jeg er lei for det.
Fem hundre over tre år, pluss seks prosent rente.
Over fire år tror jeg jeg kan klare.
Ok. Fire år.
- Takk. - Vil du ha forlikssex?
Jeg kan ikke risikere flere avkom.
Vi bruker kondom.
Jeg tar det på.
Ingen har satt kondom på deg slik som meg.
Kom.
Jeg er ikke en gudfryktig person av natur.
Men naturen her på Turpmtime er en høyere makt på sitt beste.
Jeg har min stolthet der borte i den låven,
First Draw.
Den vant nesten Breeder's Cup for to år siden.
- Jeg trodde jeg var stoltheten din. - Stopp her.
Ja, kaptein.
Rolig, jente.
Hva skjer her?
- Vi har en stor diamantrygg. - Seriøst?
En slange?
Han er et monster, kaptein.
Herregud.
Se på ham.
Se på omkretsen.
- Vær så snill. - Pappa.
Det går bra.
- Et prakteksemplar. - Pappa.
- Trekk unna. - Charlie.
- Den har ti rangler. - Hva har han tenkt å gjøre?
- Jeg vet ikke. - Pappa, vær normal.
- Vær så snill. - Kom igjen.
- Be ham komme nå. - Pappa!
- Hva gjør han? - Charlie.
Kom igjen.
Charlie, legg den ned!
Jeg har den!
Pappa!
Herregud!
Ble han bitt?
Nei, men mamma, selv for ham, var det mer enn sprøtt.
Sikker på at han ikke iscenesatte det for å vise seg frem?
Det var det jeg trodde, men slangen var ekte og kunne drept ham.
Snakk med ham. Du kan vise sunn fornuft.
Ok.
Jeg ringer deg når jeg kommer hjem, ok?
Og ham.
Herregud. Charlie sloss mot en klapperslange.
Hva?
- Han viste seg sikkert bare. - Hvorfor må han vise seg for Herb Richman?
- Det skjer noe på jobben. - Hva da?
Gjeld.
Sikkert med The Concourse.
Jeg prøvde å overtale ham til å la være.
Jeg tryglet ham.
- Eier du ikke en del av The Concourse? - Jo. Hvordan det?
Hvis han har lån på den, kan hans gjeld være din gjeld.
Hei.
Jeg sitter her med Conrad. Jill er også her.
Vi blir her en stund til.
Ja, få snakke med henne.
Natta, vennen.
Beklager at jeg ikke kom hjem for å legge deg.
- Glad i deg også. - Tiden er ute. Tilbake til cellen.
Skal jeg synge når jeg kommer hjem? Jeg skal synge lavt mens du sover.
Ok.
Når jeg vender tilbake fra dagens strev Til hjerte og hustru
Hvor behagelig er mitt liv
Natta, vennen.
- Harry? - Arthur.
- Du er sen. - Det er du også.
- Jeg driver med Croker-greiene. - Hvordan gikk møtet?
Litt røft, men bra.
Han er ikke likvid. Vi er nødt til å ta beslag.
Mange ressurser å hente.
Bare vær forsiktig. Croker er fortsatt aktet her.
Vi vil ikke skape dårlig stemning.
Det vet jeg.
Beklager, jeg trodde jeg var alene her.
Kanaliserer du Redauerbach?
To av de største lederne i vår levetid, Redauerbach og Curtis LeMay.
Generalen.
En gang dukket han opp på en senatkomité,
og han ba om 10 000 atomstridshoder til luftforsvaret.
En av senatorene sa:
"Jeg trodde du fortalte oss at med 6000 stridshoder
kan du gjøre hele Sovjetunionen til aske. Hvorfor skal vi gi deg 10 000?"
LeMay sa:
"Senator, jeg vil se asken danse."
Jeg forstår at Charlie Croker er en offentlig person.
Men hvis vi skal knuse ham, må vi knuse ham skikkelig.
Det er på tide at glørne hans danser watusi.
Tror du at du kan drepe meg?
Ingenting kan drepe meg.
Jeg er tøffere enn alle dere til sammen.
Ser du det?
Jeg står her fortsatt.
Jeg er Charlie Croker.
Det er den jeg er.
Pappa?
- Hva gjør du? - Fine slanger.
Ja, men hvorfor sier du navnet ditt?
Jeg snakker med slangene.
Jeg er en utrydningstruet art.
Kanskje det er bra. For mange som meg, faen...
Men verden trenger minst én.
Pappa, du høres helt sprø ut.
Ja, kanskje det, men...
Det er en gave når folk prøver å ta deg. Det er som en vekker.
Det er en gave.
Så det er ganske ille?
Taser!
Tekst: Trine Friis